ET
C 418/40
Euroopa Liidu Teataja
31.10.2022
2.
Teine, teise võimalusena esitatud väide, et on rikutud määruse 907/2014 (4) artikli 12 lõike 8 proportsionaalsuse põhimõtet, vähendamata kindlamääralist finantskorrektsiooni. — Hageja märgib seoses sellega, et komisjon ei võtnud ekslikult arvesse, et riski ülekandmise põhjendamiseks Hispaania ametiasutuste esitatud kolm selgitust ning asjaolu, et kogu puudustega seotud praktika oli seotud konkreetsete elanikkonnarühmadega, tõendavad, et kindlamääralise finantskorrektsiooni määr oli ebaproportsionaalne.
Komisjon on järelikult teinud vea, jätmata kohaldamata delegeeritud määruse 907/2014 artikli 12 lõikes 8 ette nähtud vähendamist.
(1) (2) (3) (4)
ELT ELT ELT ELT
2022, 2013, 2014, 2014,
L L L L
157, 347, 227, 255,
lk lk lk lk
15. 549. 69.
18.
28. augustil 2022 esitatud hagi – Medel versus nõukogu (Kohtuasi T-530/22) (2022/C 418/53) Kohtumenetluse keel: inglise Pooled Hageja: Magistrats européens pour la démocratie et les libertés (Medel) (Strasbourg, Prantsusmaa) (esindajad: C. Zatschler, SC, E. Egan McGrath, BL, solicitors A. Bateman ja M. Delargy) Kostja: Euroopa Liidu Nõukogu
Nõuded Hageja palub Üldkohtul: — tühistada nõukogu 17. juuni 2022. aasta rakendusotsus Poola taaste- ja vastupidavuskavale antud hinnangu heakskiitmise kohta; — jätta nõukogu kohtukulud tema enda kanda ja mõista temalt välja hageja kohtukulud.
Väited ja peamised argumendid Hagi põhjenduseks esitab hageja viis väidet. 1.
Esimene väide, et nõukogu ei arvestanud Euroopa Kohtu 19. novembri 2019. aasta otsusega A. K. jt (kõrgeima kohtu distsiplinaarkolleegiumi sõltumatus) (C-585/18, C-624/18 ja C-625/18, EU:C:2019:982), 15. juuli 2021. aasta otsusega komisjon vs.
Poola (kohtunike distsiplinaarkord) (C-791/19, EU:C:2021:596), 8. aprilli 2020. aasta määrusega komisjon vs. Poola (C-791/19 R, EU:C:2020:277) ja Euroopa Kohtu asepresidendi 14. juuli 2021. aasta määrusega komisjon vs. Poola (C-204/21 R, EU:C:2021:593) ning rikkus ELL artiklit 2 ja artikli 13 lõiget 2.
Lisaks väidab hageja selles väites, et nõukogu ületas oma pädevuse piire, kuivõrd ta tahtis kindlaks määrata, kuidas Poola peaks järgima Euroopa Kohtu praktikat, mis puudutab Poola kõrgeima kohtu distsiplinaarkolleegiumi (edaspidi „distsiplinaarkolleegium“). 2.
Teine väide, et nõukogu rikkus ELL artiklit 2 ja artikli 19 lõiget 1 ning põhiõiguste harta (edaspidi „harta“) artiklit 47, nagu neid on tõlgendanud Euroopa Kohus.
Selle väite põhjenduseks märgib hageja, et vaidlustatud otsuse aluseks olevate meetmetega on rikutud ELL artiklit 2 ja artikli 19 lõiget 1 ning harta artiklit 47, kuna: — nende kohaselt ei ole distsiplinaarkolleegiumi otsused mitte tühised, vaid tekitavad õiguslikke tagajärgi,