C 418/8
ET
Euroopa Liidu Teataja
31.10.2022
2.
ELTL artikli 123 lõiget 1 ning protokolli (nr 4) Euroopa Keskpankade Süsteemi ja Euroopa Keskpanga põhikirja kohta artiklit 21.1 tuleb tõlgendada nii, et nendega on vastuolus riigisisesed õigusnormid, mis näevad ette, et Euroopa Keskpankade Süsteemi kuuluv riigi keskpank vastutab varem kindlaks määratud piirides oma vahenditega kahju eest, mis on tekkinud selliste finantsinstrumentide endistele omanikele, mille see keskpank tühistas, kui ta otsustas rakendada direktiivi 2001/24 tähenduses saneerimismeetmeid, kusjuures vastutus tekib üksnes siis, kui: — esiteks on need endised omanikud füüsilised isikud, kelle aastasissetulek jääb alla nendes õigusnormides kehtestatud künnise, ja — teiseks loobuvad need endised omanikud selle kahju eest hüvitise saamisest muu õiguskaitsevahendi abil. 3.
ELTL artiklit 130 ning protokolli (nr 4) Euroopa Keskpankade Süsteemi ja Euroopa Keskpanga põhikirja kohta artiklit 7 tuleb tõlgendada nii, et nendega on vastuolus riigisisesed õigusnormid, mis näevad ette, et Euroopa Keskpankade Süsteemi kuuluv riigi keskpank vastutab kahju eest – mis on tekkinud finantsinstrumentide tühistamisega, kui ta otsustas rakendada direktiivi 2001/24 tähenduses saneerimismeetmeid – sellise summa ulatuses, mis võib kahjustada tema võimet täita tõhusalt oma ülesandeid ja mida rahastatakse tähtsuse järjekorras järgmiselt: — alates kindlaksmääratud kuupäevast kogu kõnealuse keskpanga saadud kasumi kandmine erireservidesse; — väljamakse selle keskpanga üldistest reservidest, kusjuures väljamakse ei või olla suurem kui 50 % nende reservide suurusest; — asjasse puutuvalt liikmesriigilt intressiga laenu võtmine. 4.
Direktiivi 2001/24 artiklit 33, Euroopa Parlamendi ja nõukogu 14. juuni 2006. aasta direktiivi 2006/48/EÜ krediidiasutuste asutamise ja tegevuse kohta artikleid 44–52 ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. juuni 2013. aasta direktiivi 2013/36/EL, mis käsitleb krediidiasutuste tegevuse alustamise tingimusi ning krediidiasutuste usaldatavus­ nõuete täitmise järelevalvet, millega muudetakse direktiivi 2002/87/EÜ ning millega tunnistatakse kehtetuks direktiivid 2006/48/EÜ ja 2006/49/EÜ, artikleid 53–62 tuleb tõlgendada nii, et: nendes artiklites sätestatud eeskirjad ei ole kohaldatavad teabele, mis on saadud või tekkinud direktiivi 2001/24 tähenduses saneerimismeetmete rakendamisel ja mis ei ole olnud viimati nimetatud direktiivi artiklites 4, 5, 8, 9, 11 ja 19 ette nähtud teabe edastamise või konsulteerimise menetluse ese.
(1)
ELT C 128, 12.4.2021.
Euroopa Kohtu (seitsmes koda) 15. septembri 2022. aasta otsus (Verwaltungsgericht Wieni eelotsusetaotlus – Austria) – FK (Kohtuasi C-58/21) (1) (Eelotsusetaotlus – Sotsiaalkindlustussüsteemide koordineerimine – Määrus (EÜ) nr 883/2004 – Artikkel 13 – Kohaldatava õiguse kindlaksmääramine – Ühelt poolt Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide ning teiselt poolt Šveitsi Konföderatsiooni vaheline isikute vaba liikumist käsitlev kokkulepe – II lisa – Artikli 1 lõige 2 – Advokaadi kutsealal tegutsev isik, kelle isiklike ja kutsealaste tegevuste huvikese asub Šveitsis ja kes tegutseb kõnealusel kutsealal ka kahes muus liikmesriigis – Ennetähtaegse vanaduspensioni määramise taotlus – Riigisisesed õigusnormid, mille järgi nõutakse huvitatud isikult kõnealusel kutsealal tegutsemisest loobumist nii asjasse puutuva liikmesriigi territooriumil kui ka välismaal) (2022/C 418/10) Kohtumenetluse keel: saksa Eelotsusetaotluse esitanud kohus Verwaltungsgericht Wien