DA
31.10.2022
Den Europæiske Unions Tidende
C 418/7
Konklusion Artikel 3, stk.
2, første afsnit, litra a), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/38/EF af 29. april 2004 om unionsborgeres og deres familiemedlemmers ret til at færdes og opholde sig frit på medlemsstaternes område, om ændring af forordning (EF) nr.
1612/68 og om ophævelse af direktiv 64/221/EØF, 68/360/EØF, 72/194/EØF, 73/148/EØF, 75/34/EØF, 75/35/EØF, 90/364/EØF, 90/365/EØF og 93/96/EØF skal fortolkes således, at begrebet »alle andre familiemedlemmer, der hører til den unionsborgers husstand, der er hovedindehaveren af retten til ophold« som omhandlet i denne bestemmelse betegner personer, der står i et afhængighedsforhold til denne unionsborger, hvilket forhold er baseret på en tæt og stabil personlig tilknytning, der er opstået i det samme hjem, inden for rammerne af et familiemæssigt samliv, der rækker ud over et simpelt midlertidigt bofællesskab, som er bestemt af rene bekvemmelighedshensyn.
(1)
EUT C 138 af 19.4.2021.
Domstolens dom (Store Afdeling) af 13. september 2022 — Banka Slovenije (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Ustavno sodišče Republike Slovenije — Slovenien) (Sag C-45/21) (1) (Præjudiciel forelæggelse – Det Europæiske System af Centralbanker – den nationale centralbank – direktiv 2001/24/EF – sanering og likvidation af kreditinstitutter – erstatning for skader som følge af vedtagelsen af saneringsforanstaltninger – artikel 123 TEUF og artikel 21.1 i protokol (nr.
4) om statutten for Det Europæiske System af Centralbanker og Den Europæiske Centralbank – forbud mod medlemsstaternes monetære finansiering i euroområdet – artikel 130 TEUF og protokollens artikel 7 – uafhængighed – videregivelse af fortrolige oplysninger) (2022/C 418/09) Processprog: slovensk Den forelæggende ret Ustavno sodišče Republike Slovenije
Parter i hovedsagen Sagsøger: Banka Slovenije Procesdeltager: Državni zbor Republike Slovenije
Konklusion 1) Artikel 123, stk.
1, TEUF og artikel 21.1 i protokol (nr.
4) om statutten for Det Europæiske System af Centralbanker og Den Europæiske Centralbank skal fortolkes således, at disse bestemmelser ikke er til hinder for en national lovgivning, hvorefter en national centralbank, der er medlem af Det Europæiske System af Centralbanker, med egne midler er erstatningsansvarlig for skader, som påføres tidligere indehavere af finansielle instrumenter, som nævnte nationale centralbank har slettet i henhold til saneringsforanstaltninger som omhandlet i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/24/EF af 4. april 2001 om sanering og likvidation af kreditinstitutter, som den har anordnet, når det af en efterfølgende retssag enten fremgår, at en sådan sletning ikke var nødvendig for at sikre det finansielle systems stabilitet, eller at disse tidligere indehavere af finansielle instrumenter som følge af denne sletning har lidt større tab end dem, de ville have lidt, hvis det pågældende finansieringsinstitut gik konkurs, for så vidt som den pågældende centralbank kun holdes ansvarlig, når den selv eller de personer, som den har bemyndiget til at handle i sit navn, groft har tilsidesat deres forpligtelse til at udvise omhu.