RO
24.10.2022
Jurnalul Oficial al Uniunii Europene
C 408/11
3) Articolul 3 alineatul (2) și punctul 2 din anexa la Regulamentul nr.
1370/2007, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul 2016/2338, trebuie interpretate în sensul că: compensațiile pentru efectul financiar net, pozitiv sau negativ, exercitat asupra costurilor ocazionate și asupra veniturilor generate de respectarea obligațiilor tarifare stabilite prin intermediul normelor generale, care urmăresc instituirea unor tarife maxime pentru anumite categorii de călători, trebuie acordate în conformitate cu principiile enunțate la articolele 4 și 6 și în anexa la acest regulament, astfel încât să se evite compensarea în exces.
Compensația nu poate depăși o sumă care corespunde efectului financiar net echivalent cu totalitatea efectelor, pozitive sau negative, ale conformării cu obligația de serviciu public asupra costurilor și veniturilor operatorului de serviciu public, care se evaluează comparând situația în care obligația de serviciu public este îndeplinită cu situația care ar fi existat dacă obligația nu ar fi fost îndeplinită.
(1)
JO C 35, 1.2.2021
Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 7 septembrie 2022 (cerere de decizie preliminară formulată de Rechtbank Den Haag, zittingsplaats Amsterdam – Țările de Jos) – E.K./Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid (Cauza C-624/20) (1) [„Trimitere preliminară – Directiva 2003/109/CE – Statutul resortisanților țărilor terțe care sunt rezidenți pe termen lung – Domeniu de aplicare – Resortisant al unei țări terțe care dispune de un drept de ședere în temeiul articolului 20 TFUE – Articolul 3 alineatul (2) litera (e) – Ședere exclusiv pentru motive cu caracter temporar – Noțiune autonomă de drept al Uniunii”] (2022/C 408/12) Limba de procedură: neerlandeza Instanța de trimitere Rechtbank Den Haag, zittingsplaats Amsterdam
Părțile din procedura principală Reclamant: E.K. Pârât: Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid
Dispozitivul 1) Articolul 3 alineatul (2) litera (e) din Directiva 2003/109/CE a Consiliului din 25 noiembrie 2003 privind statutul resortisanților țărilor terțe care sunt rezidenți pe termen lung trebuie să fie interpretat în sensul că noțiunea de ședere „exclusiv din motive cu caracter temporar”, care este prevăzută la acest articol, este o noțiune autonomă a dreptului Uniunii, care trebuie să fie interpretată în mod uniform pe teritoriul tuturor statelor membre.
2) Articolul 3 alineatul (2) litera (e) din Directiva 2003/109 trebuie să fie interpretat în sensul că noțiunea de ședere „exclusiv din motive cu caracter temporar”, care este prevăzută la acest articol, nu acoperă șederea unui resortisant al unei țări terțe care are loc în temeiul articolului 20 TFUE pe teritoriul statului membru a cărui cetățenie o deține cetățeanul Uniunii în cauză.
(1)
JO C 128, 12.4.2021.