SV
C 380/16
Europeiska unionens officiella tidning
3.10.2022
2.
Andra grunden: Beslutet strider mot motiveringsskyldigheten i artikel 296 andra stycket FEUF och artikel 41.1 och 41.2 c i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna (nedan kallad stadgan) och mot rätten till ett effektivt rättsligt skydd enligt artikel 47.1 i stadgan, eftersom beslutet är bristfälligt motiverat särskilt när det gäller svarandens utnyttjande i flera fall av sitt utrymme för skönsmässig bedömning som följer enligt lag, och eftersom de uppgifter som avser de andra instituten inte angetts, så att en domstolsprövning av beslutet är praktiskt taget omöjlig. 3.
Tredje grunden: Beslutet strider mot artiklarna 69 och 70 i förordning (EU) nr 806/2014 och mot artiklarna 16, 17, 41 och 53 i stadgan, eftersom svaranden fastställt den årliga målnivån felaktigt; i andra hand strider artiklarna 69 och 70 i förordning (EU) nr 806/2014 mot överordnade rättsregler. 4.
Fjärde grunden: Artiklarna 6, 7 och 9 i och bilaga I till den delegerade förordningen (EU) 2015/63 strider mot överordnade rättsregler, bland annat på grund av att de strider mot kravet på riskanpassad bedömning av bidrag, proportionalitetsprincipen och kravet på att ta full hänsyn till faktiska omständigheter. 5.
Femte grunden: Beslutet kränker sökandens frihet att bedriva verksamhet enligt artikel 16 i stadgan och strider mot proportionalitetsprincipen, eftersom de riskjusteringsmultiplikatorer som lades till grund för beslutet inte står i proportion till sökandens goda riskprofil som ligger över genomsnittet. 6.
Sjätte grunden: Beslutet strider mot artiklarna 16 och 20 i stadgan samt proportionalitetsprincipen och rätten till god förvaltning på grund av uppenbara felaktigheter vid svarandens utövande av sitt utrymme för skönsmässig bedömning i flera fall. 7.
Sjunde grunden: Artikel 20.1 första och andra meningarna i den delegerade förordningen strider mot artikel 103.7 i direktiv 2014/59/EU (3) samt mot kravet på riskanpassad bedömning av bidrag.
(1) (2) (3)
Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 806/2014 av den 15 juli 2014 om fastställande av enhetliga regler och ett enhetligt förfarande för resolution av kreditinstitut och vissa värdepappersföretag inom ramen för en gemensam resolutions­ mekanism och en gemensam resolutionsfond och om ändring av förordning (EU) nr 1093/2010 (EUT L 225, 2014, s. 1).
Rådets förordning nr 1 om vilka språk som skall användas i Europeiska ekonomiska gemenskapen (EGT 17, 1958, s. 385; svensk specialutgåva, område 1, volym 1, s. 14).
Europaparlamentets och rådets direktiv 2014/59/EU av den 15 maj 2014 om inrättande av en ram för återhämtning och resolution av kreditinstitut och värdepappersföretag och om ändring av rådets direktiv 82/891/EEG och Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/24/EG, 2002/47/EG, 2004/25/EG, 2005/56/EG, 2007/36/EG, 2011/35/EU, 2012/30/EU och 2013/36/EU samt Europa­ parlamentets och rådets förordningar (EU) nr 1093/2010 och (EU) nr 648/2012 (EUT L 173, 2014, s. 190).
Talan väckt den 12 juli 2022 – PU mot Europeiska åklagarmyndigheten (Mål T-442/22) (2022/C 380/19) Rättegångsspråk: grekiska Parter Sökande: PU (ombud: advokaten P. Yatagantzidis) Svarande: Europeiska åklagarmyndigheten
Yrkanden Sökanden yrkar att tribunalen ska: — Ogiltigförklara de angripna besluten, det vill säga (a) det beslut som svarandens åklagarkollegium antog den 23 mars 2022 med nr 015/2022 att avslå det klagomål som inkom den 3 december 2021 mot åklagarkollegiets beslut av den 8 september 2021 med nr 090/2021, (b) det beslut som svarandens åklagarkollegium antog den 8 september 2021 med nr 090/2021, (c) det beslut som svarandens åklagarkollegium antog den 30 maj 2022 med nr 021/2022 samt (d) alla andra härmed sammanhängande rättsakter eller underlåtelser som kan tillskrivas svarandens organ.