C 380/12
SV
Europeiska unionens officiella tidning
3.10.2022
Grunder och huvudargument Till stöd för sin talan åberopar sökanden nio grunder. 1.
Första grunden: Beslutet strider mot artikel 81.1 i förordning (EU) nr 806/2014 (1) jämförd med artikel 3 i rådets förordning nr 1 (2) av den 15 april 1958, eftersom det inte upprättats på det av sökanden valda språket tyska. 2.
Andra grunden: Beslutet strider mot motiveringsskyldigheten i artikel 296 andra stycket FEUF och artikel 41.1 och 41.2 c i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna (nedan kallad stadgan) och mot rätten till ett effektivt rättsligt skydd enligt artikel 47.1 i stadgan, eftersom beslutet är bristfälligt motiverat särskilt när det gäller svarandens utnyttjande i flera fall av sitt utrymme för skönsmässig bedömning som följer enligt lag, och eftersom de uppgifter som avser de andra instituten inte angetts, så att en domstolsprövning av beslutet är praktiskt taget omöjlig. 3.
Tredje grunden: Beslutet strider mot artiklarna 69 och 70 i förordning (EU) nr 806/2014 och mot artiklarna 16, 17, 41 och 53 i stadgan, eftersom svaranden fastställt den årliga målnivån felaktigt; i andra hand strider artiklarna 69 och 70 i förordning (EU) nr 806/2014 mot överordnade rättsregler. 4.
Fjärde grunden: Artikel 7.4 andra stycket i den delegerade förordningen (EU) 2015/63 (3) strider mot överordnade rättsregler, eftersom den tillåter att det görs en objektivt olämplig och oproportionerlig skillnad mellan medlemmarna i ett institutionellt skyddssystem (IPS) och tillåter en relativisering av IPS-indikatorn. 5.
Femte grunden: Beslutet strider mot bland annat artikel 113.7 i förordning (EU) nr 575/2013 (4) och kravet på en riskanpassad bedömning av bidrag, eftersom beslutet innebär att en relativiserad multiplikator för IPS-indikatorn användes för sökanden.
En differentiering mellan institutioner när det gäller IPS-indikatorn är, på grund av den omfattande skyddande verkan som en IPS har, oförenlig med systemet och godtycklig. 6.
Sjätte grunden: Artiklarna 6, 7 och 9 i och bilaga I till den delegerade förordningen (EU) 2015/63 strider mot överordnade rättsregler, bland annat på grund av att de strider mot kravet på riskanpassad bedömning av bidrag, proportionalitetsprincipen och kravet på att ta full hänsyn till faktiska omständigheter. 7.
Sjunde grunden: Beslutet kränker sökandens frihet att bedriva verksamhet enligt artikel 16 i stadgan och strider mot proportionalitetsprincipen, eftersom de riskjusteringsmultiplikatorer som lades till grund för beslutet inte står i proportion till den mycket goda riskprofil sökanden har genom det dubbla skyddet av Sparkassen-Finanzgruppes IPS och reservfonden Hessen-Thüringen.
8. Åttonde grunden: Beslutet strider mot artiklarna 16 och 20 i stadgan samt proportionalitetsprincipen och rätten till god förvaltning på grund av uppenbara felaktigheter vid svarandens utövande av sitt utrymme för skönsmässig bedömning i flera fall. 9.
Nionde grunden: Artikel 20.1 första och andra meningarna i den delegerade förordningen strider mot artikel 103.7 i direktiv 2014/59/EU (5) samt mot kravet på riskanpassad bedömning av bidrag.
(1) (2) (3) (4) (5)
Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 806/2014 av den 15 juli 2014 om fastställande av enhetliga regler och ett enhetligt förfarande för resolution av kreditinstitut och vissa värdepappersföretag inom ramen för en gemensam resolutions­ mekanism och en gemensam resolutionsfond och om ändring av förordning (EU) nr 1093/2010 (EUT L 225, 2014, s. 1).
Rådets förordning nr 1 om vilka språk som skall användas i Europeiska ekonomiska gemenskapen (EGT 17, 1958, s. 385; svensk specialutgåva, område 1, volym 1, s. 14).
Kommissionens delegerade förordning (EU) 2015/63 av den 21 oktober 2014 om komplettering av Europaparlamentets och rådets direktiv 2014/59/EU avseende förhandsbidrag till finansieringsarrangemang för resolution (EUT L 11, 2015, s. 44).
Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 575/2013 av den 26 juni 2013 om tillsynskrav för kreditinstitut och värdepappersföretag och om ändring av förordning (EU) nr 648/2012 (EUT L 176, 2013, s. 1).
Europaparlamentets och rådets direktiv 2014/59/EU av den 15 maj 2014 om inrättande av en ram för återhämtning och resolution av kreditinstitut och värdepappersföretag och om ändring av rådets direktiv 82/891/EEG och Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/24/EG, 2002/47/EG, 2004/25/EG, 2005/56/EG, 2007/36/EG, 2011/35/EU, 2012/30/EU och 2013/36/EU samt Europa­ parlamentets och rådets förordningar (EU) nr 1093/2010 och (EU) nr 648/2012 (EUT L 173, 2014, s. 190).