C 380/8
SV
Europeiska unionens officiella tidning
3.10.2022
TRIBUNALEN Talan väckt den 28 juni 2022 – Landesbank Baden-Württemberg mot gemensamma resolutionsnämnden (Mål T-396/22) (2022/C 380/10) Rättegångsspråk: tyska Parter Sökande: Landesbank Baden-Württemberg (Stuttgart, Tyskland) (ombud: advokaterna H.
Berger och M. Weber) Svarande: Gemensamma resolutionsnämnden
Yrkanden Sökanden yrkar att tribunalen ska — ogiltigförklara gemensamma resolutionsnämndens beslut av den 11 april 2022 om beräkningen av 2022 års förhandsbidrag till den gemensamma resolutionsfonden (SRB/ES/2022/18), inklusive dess bilagor, i den del det angripna beslutet inklusive bilagorna I–III berör sökandens bidrag, — förplikta svaranden att ersätta rättegångskostnaderna.
I andra hand, för det fall tribunalen anser att det angripna beslutet är en rättslig nullitet till följd av att svaranden har använt ett felaktig officiellt språk och att talan om ogiltigförklaring därför ska avvisas på grund av att det inte finns något föremål för talan, yrkar sökanden att tribunalen ska — fastställa att det angripna beslutet utgör en nullitet, — förplikta svaranden att ersätta rättegångskostnaderna.
Grunder och huvudargument Till stöd för sin talan åberopar sökanden nio grunder. 1.
Första grunden: Beslutet strider mot artikel 81.1 i förordning (EU) nr 806/2014 (1) jämförd med artikel 3 i rådets förordning nr 1 (2) av den 15 april 1958, eftersom det inte upprättats på det av sökanden valda språket tyska. 2.
Andra grunden: Beslutet strider mot motiveringsskyldigheten i artikel 296 andra stycket FEUF och artikel 41.1 och 41.2 c i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna (nedan kallad stadgan) och mot rätten till ett effektivt rättsligt skydd enligt artikel 47.1 i stadgan, eftersom beslutet är bristfälligt motiverat särskilt när det gäller svarandens utnyttjande i flera fall av sitt utrymme för skönsmässig bedömning som följer enligt lag, och eftersom de uppgifter som avser de andra instituten inte angetts, så att en domstolsprövning av beslutet är praktiskt taget omöjlig. 3.
Tredje grunden: Beslutet strider mot artiklarna 69 och 70 i förordning (EU) nr 806/2014 och mot artiklarna 16, 17, 41 och 53 i stadgan, eftersom svaranden fastställt den årliga målnivån felaktigt.
I andra hand strider artiklarna 69 och 70 i förordning (EU) nr 806/2014 mot överordnade rättsregler. 4.
Fjärde grunden: Artikel 7.4 andra stycket i den delegerade förordningen (EU) 2015/63 (3) strider mot överordnade rättsregler, eftersom den tillåter att det görs en objektivt olämplig och oproportionerlig skillnad mellan medlemmarna i ett institutionellt skyddssystem (IPS) och tillåter en relativisering av IPS-indikatorn.