3.10.2022
SK
Úradný vestník Európskej únie
C 380/7
iii) subsidiárne voči predchádzajúcemu návrhu vrátil vec Všeobecnému súdu na ďalšie konanie a určil, že o trovách konania sa rozhodne neskôr.
Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia Na podporu svojho odvolania proti napadnutému rozsudku odvolateľka uvádza osem odvolacích dôvodov.
V prvom odvolacom dôvode odvolateľka poukazuje na to, že napadnutý rozsudok porušuje článok 47 Charty základných práv Európskej únie („Charta“) a článok 296 Zmluvy o fungovaní Európskej únie („ZFEÚ“), keďže tento rozsudok konštatuje že odôvodnenie napadnutého rozhodnutia je dostatočné a nie je kontradiktórne.
V druhom odvolacom dôvode odvolateľka uvádza, že napadnutý rozsudok porušuje článok 47 Charty, keď konštatuje: i) že odvolateľka je treťou osobou, ii) že dôvernosť rozhodnutia o riešení krízovej situácie, hodnotenia 1 a hodnotenia 2 sú opodstatnené, iii) že odôvodnenie sa môže odhaliť až po podaní žaloby, a iv) že celé znenie rozhodnutia o riešení krízovej situácie nie je relevantné pre riešenie sporu.
V treťom odvolacom dôvode odvolateľka uvádza, že napadnutý rozsudok porušuje článok 18 nariadenia 806/2014 („SRMR“), povinnosť náležitej starostlivosti a článok 296 ZFEÚ, keďže neboli zohľadnené relevantné prvky a existovali aj alternatívne riešenia.
Vo štvrtom odvolacom dôvode odvolateľka uvádza, že napadnutý rozsudok obsahuje právne pochybenie, pokiaľ ide o uplatniteľnosť článkov 14 a 20 SRMR, porušuje povinnosť náležitej starostlivosti a článok 296 ZFEÚ, keďže i) maximalizovanie predajnej ceny je viazané na pravidlá hospodárskej súťaže a transparentnosti, ii) konanie nespĺňa stanovené požiadavky a iii) verejný záujem v každom prípade neodôvodňuje porušenie článku 14 SRMR.
V piatom odvolacom dôvode odvolateľka uvádza, že napadnutý rozsudok porušuje povinnosť náležitej starostlivosti, článok 17 Charty, článok 14 SRMR a právo na obhajobu, keď: i) tomuto účastníkovi konania vytýka, že nepreukázal, ako boli dosiahnuté ciele riešenia krízovej situácie, hoci uvedené ciele boli dôverné, a ii) rozhodnutie bolo neprimerané, keďže subjekt bol solventný.
V šiestom odvolacom dôvode odvolateľka uvádza, že napadnutý rozsudok porušuje článok 47 Charty, článok 6 Dohovoru a zásadu kontradiktórnosti konania, keďže i) dokumenty vyžiadané Všeobecným súdom uznesením z 12. mája 2021 neboli odovzdané odvolateľke, ii) bolo odmietnuté dokazovanie potrebné na zabezpečenie jej práva na obhajobu a iii) nebolo umožnené odvolateľke oboznámiť sa a vyjadriť k dokumentom, na ktorých sú založené argumenty odporcov.
V siedmom odvolacom dôvode odvolateľka tvrdí, že napadnutý rozsudok porušuje právo vlastniť majetok, keď odmieta námietku nezákonnosti tohto účastníka, keďže: i) došlo k zásahu do práva vlastniť majetok, ii) zníženie majetku solventnej banky je v rozpore s požiadavkou nevyhnutnosti a zákazom svojvoľnosti, iii) zníženie dlhov a majetku solventnej banky je neprimerané a iv) neexistuje primeraná kompenzácia.
V ôsmom odvolacom dôvode odvolateľka uvádza, že napadnutý rozsudok porušuje články 17 a 52 Charty a článok 5 ods.
4 Zmluvy o Európskej únii, keďže i) v súvislosti s pojmom zasahovania do práva vlastniť majetok sa neskúmalo, ako konanie prebiehalo a či opatrenie nebolo svojvoľné a ii) neexitovala primeraná náhrada.
(1)
Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 806/2014 z 15. júla 2014, ktorým sa stanovujú jednotné pravidlá a jednotný postup riešenia krízových situácií úverových inštitúcií a určitých investičných spoločností v rámci jednotného mechanizmu riešenia krízových situácií a jednotného fondu na riešenie krízových situácií a ktorým sa mení nariadenie (EÚ) č. 1093/2010 (Ú. v.
EÚ L 225, 2014, s. 1).