SK
3.10.2022
Úradný vestník Európskej únie
C 380/9
5.
Piaty žalobný dôvod: Rozhodnutie porušuje okrem iného článok 113 ods.
7 nariadenia (EÚ) č. 575/2013 (4) a požiadavku posúdenia príspevkov z hľadiska primeraného rizika, pretože uplatňuje relatívny koeficient na ukazovateľ IPS v prípade žalobkyne.
Rozlišovanie medzi inštitúciami na úrovni ukazovateľa IPS je z dôvodu rozsiahleho ochranného účinku IPS nezlučiteľné so schémou a svojvoľné. 6.
Šiesty žalobný dôvod: Články 6, 7 a 9 delegovaného nariadenia (EÚ) 2015/63 porušujú nadradené právo, okrem iného pretože porušujú požiadavku posúdenia príspevkov z hľadiska primeraného rizika, zásadu proporcionality a požiadavku úplného posúdenia skutkového stavu. 7.
Siedmy žalobný dôvod: Rozhodnutie porušuje slobodu podnikania žalobkyne podľa článku 16 Charty a zásadu proporcionality, pretože zásadné koeficienty prispôsobenia rizika nie sú úmerné rizikovému profilu žalobkyne, ktorý je lepší ako priemer. 8.
Ôsmy žalobný dôvod: Rozhodnutie porušuje články 16 a 20 Charty, ako aj zásadu proporcionality a riadnej správy vecí verejných vzhľadom na to, že žalovaná sa dopustila zjavných omylov pri výkone viacerých svojich diskrečných právomocí. 9.
Deviaty žalobný dôvod: Článok 20 ods.
1 prvá a druhá veta delegovaného nariadenia porušuje článok 103 ods.
7 smernice 2014/59/EÚ (5) ako požiadavku posúdenia príspevkov z hľadiska primeraného rizika.
(1)
(2) (3) (4) (5)
Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 806/2014 z 15. júla 2014, ktorým sa stanovujú jednotné pravidlá a jednotný postup riešenia krízových situácií úverových inštitúcií a určitých investičných spoločností v rámci jednotného mechanizmu riešenia krízových situácií a jednotného fondu na riešenie krízových situácií a ktorým sa mení nariadenie (EÚ) č. 1093/2010 (Ú. v.
EÚ L 225, 2014, s. 1).
Nariadenie Rady č. 1 o používaní jazykov v Európskom hospodárskom spoločenstve (Ú. v. ES 17, 1958, s. 385).
Delegované nariadenie Komisie (EÚ) 2015/63 z 21. októbra 2014, ktorým sa dopĺňa smernica Európskeho parlamentu a Rady 2014/59/EÚ, pokiaľ ide o príspevky ex ante do mechanizmov financovania riešenia krízových situácií (Ú. v.
EÚ L 11, 2015, s. 44).
Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 575/2013 z 26. júna 2013 o prudenciálnych požiadavkách na úverové inštitúcie a investičné spoločnosti a o zmene nariadenia (EÚ) č. 648/2012 (Ú. v.
EÚ L 176, 2013, s. 1).
Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2014/59/EÚ z 15. mája 2014, ktorou sa stanovuje rámec pre ozdravenie a riešenie krízových situácií úverových inštitúcií a investičných spoločností a ktorou sa mení smernica Rady 82/891/EHS a smernice Európskeho parlamentu a Rady 2001/24/ES, 2002/47/ES, 2004/25/ES, 2005/56/ES, 2007/36/ES, 2011/35/EÚ, 2012/30/EÚ a 2013/36/EÚ a nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1093/2010 a (EÚ) č. 648/2012 (Ú. v.
EÚ L 173, 2014, s. 190).
Žaloba podaná 28. júna 2022 – Bayerische Landesbank/SRB (Vec T-397/22) (2022/C 380/11) Jazyk konania: nemčina Účastníci konania Žalobkyňa: Bayerische Landesbank (Mníchov, Nemecko) (v zastúpení: H. Berger a M. Weber, Rechtsanwälte) Žalovaná: Jednotná rada pre riešenie krízových situácií (SRB)
Návrhy Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd: — zrušil rozhodnutie Jednotnej rady pre riešenie krízových situácií z 11. apríla 2022 o výpočte príspevkov ex ante na rok 2022 do Jednotnej rady pre riešenie krízových situácií (SRB/ES/2022/18) vrátane jeho príloh v rozsahu, v akom sa napadnuté rozhodnutie, vrátane príloh I, II a III, týka príspevku žalobkyne,