C 380/20
LV
Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis
3.10.2022.
1.
Pirmais pamats attiecas uz tiesību kļūdu, interpretējot un piemērojot atbildētājas tiesību instrumentu, kurā ir regulēta pārklasificēšana, proti, valdes [Management Board] Lēmumu 2016–016, ciktāl, kā norāda atbildētāja, šajā lēmumā pārklasificēšanai katrā pakāpē ir izvirzīts nosacījums par vidējo minimālo darba stāžu pakāpē, kas būtu jāizpilda pārklasificējamiem darbiniekiem un kas prasītāja gadījumā pakāpē AD 9 bija četri gadi.
Prasītājs atsaucas uz to, ka ir ieguvis ļoti lielu pārklasifikācijas punktu skaitu un to, ka viņa pakāpe un pakāpe AD 10 ir vienīgās pakāpes, kurām tiek piemērots nosacījums par darba stāžu. 2.
Otrais pamats, kas izvirzīts pakārtoti, attiecas uz iebildi par prettiesiskumu attiecībā uz iepriekš minēto lēmumu, jo tas neesot saderīgs ar daudziem civildienesta tiesību noteikumiem un principiem, it īpaši par pārklasificēšanu, pamatojoties uz nopelniem. 3.
Trešais pamats, kas izvirzīts pakārtoti minētajam, attiecas uz vienlīdzīgas attieksmes principa un tiesību veidot karjeru principa pārkāpumu un acīmredzamu kļūdu vērtējumā, ciktāl visām AD pakāpēm, izņemot prasītāja pakāpi un pakāpi AD 10, pārklasificēšana notika, neņemot vērā to, ka nebija izpildīts nosacījums par vidējo minimālo darba stāžu.
Prasība, kas celta 2022. gada 2. augustā – Zviedrija/Komisija (Lieta T-485/22) (2022/C 380/24) Tiesvedības valoda – zviedru Lietas dalībnieki Prasītāja: Zviedrijas Karaliste (pārstāvji: H. Shev un F.-L.
Göransson) Atbildētāja: Eiropas Komisija
Prasījumi Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi: — atcelt Eiropas Komisijas Īstenošanas lēmumu (ES) 2022/908 (2022. gada 8. jūnijs), ar ko no Eiropas Savienības finansējuma izslēdz konkrētus izdevumus, kuri dalībvalstīm radušies Eiropas Lauksaimniecības garantiju fonda (ELGF) un Eiropas Lauksaimniecības fonda lauku attīstībai (ELFLA) satvarā (1), ciktāl lēmumā Zviedrijai ir noteikta vienotas likmes korekcija 5 % apmērā, kas atbilst 13 856 996,64 EUR, attiecībā uz atbalstu, kurš Zviedrijai izmaksāts attiecībā uz 2017., 2018. un 2019. pieprasījumu gadu, un — piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.
Pamati un galvenie argumenti Prasības pamatojumam prasītāja izvirza trīs pamatus. 1.
Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka Komisija, kā uzskata prasītāja, neesot izpildījusi pienākumu norādīt pamatojumu, jo Komisija neesot skaidri izklāstījusi nedz argumentāciju, balstoties uz kuru tā pieņēmusi lēmumu, nedz Zviedrijai pārmestos trūkumus.
Tāpēc nav pietiekamas informācijas, lai noteiktu, vai apstrīdētais lēmums ir pamatots. 2.
Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka Komisija esot pārkāpusi Regulas Nr.
1306/2013 (2) 52. pantu un Komisijas Īstenošanas regulas (ES) Nr. 809/2014 (2014. gada 17. jūlijs), ar ko paredz noteikumus par to, kā Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1306/2013 piemēro attiecībā uz integrēto administrācijas un kontroles sistēmu, lauku attīstības pasākumiem un savstarpējo atbilstību (3), 28. un 29. pantu, jo Komisija ir pieļāvusi kļūdu vērtējumā, konstatēdama, ka kontrolpārbaužu veikšanā pastāv sistēmiski trūkumi, kas ietekmē ZGIS atjauninājumu kvalitāti, un tas tiek uzskatīts par galvenās kontroles vājo punktu.
Tas tā ir tāpēc, ka 1) ZGIS atjauninājumu kvalitāti var novērtēt tikai saistībā ar zemesgabalu datubāzi kopumā, 2) zemesgabalu izlase, ko Komisija ir izvēlējusies izmeklēšanas veikšanai, ir pārāk maza, lai varētu pierādīt sistēmiskus trūkumus, un 3) Komisijas secinājums par to zemesgabalu skaitu, kuros pastāv trūkumi, un kļūdas īpatsvaru – kas acīmredzami bija pamats Komisijas vērtējumam, ka ZGIS atjauninājumos pastāv sistēmiski trūkumi – ir nepareizs.