LV
C 380/16
Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis
3.10.2022.
2.
Otrais prasības pamats: lēmumā neesot ievērots pienākums norādīt pamatojumu saskaņā ar LESD 296. panta otro daļu un Eiropas Savienības Pamattiesību hartas (turpmāk tekstā – “Harta”) 41. panta 1. punktu un 2. punkta c) apakšpunktu, un pamattiesībām uz efektīvu tiesību aizsardzību atbilstoši Hartas 47. panta 1. punktam, jo tajā esot nepilnības pamatojumā, it īpaši, kad atbildētāja liek lietā likumā noteikto rīcības brīvību, lēmumā neesot atklāti citu iestāžu dati, un lēmuma pārskatīšana tiesā esot praktiski neiespējama. 3.
Trešais prasības pamats: prasītāja apgalvo, ka ar lēmumu esot pārkāpts Regulas (ES) Nr. 806/2014 69. un 70. pants, kā arī Hartas 16., 17., 41. un 53. pants, jo atbildētāja esot nepareizi noteikusi gada mērķa summu; pakārtoti, prasītāja apgalvo, ka Regulas (ES) Nr. 806/2014 69. un 70. pants esot pretrunā augstāka spēka tiesību aktiem. 4.
Ceturtais prasības pamats: ar Deleģētās regulas (ES) 2015/63 6., 7. un 9. pantu, kā arī I pielikumu tiekot pārkāptas primārās tiesības, jo tie tostarp esot pretrunā prasībai par riskam pielāgotu iemaksas aprēķinu, samērīguma principam un prasībai pilnībā ņemt vērā lietas faktiskos apstākļus. 5.
Piektais prasības pamats: lēmums esot pretrunā prasītājas darījumdarbības brīvībai saskaņā ar Hartas 16. pantu un samērīguma principam, jo pamatā esošie riska korekcijas reizinātāji neesot saskanīgi ar vidēji labo prasītājas riska profilu. 6.
Sestais prasības pamats: lēmums esot pretrunā Hartas 16. un 20. pantam, kā arī samērīguma principam un tiesībām uz labu pārvaldību, jo atbildētāja esot pieļāvusi acīmredzamas kļūdas, īstenojot virkni rīcības brīvības iespēju. 7.
Septītais prasības pamats: Deleģētās regulas 20. panta 1. punkta pirmais un otrais teikums esot pretrunā Direktīvas 2014/59/ES (3) 103. panta 7. punktam, kā arī prasībai par riskam atbilstīgu iemaksu aprēķināšanu
(1) (2) (3)
Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 806/2014 (2014. gada 15. jūlijs), ar ko izveido vienādus noteikumus un vienotu procedūru kredītiestāžu un noteiktu ieguldījumu brokeru sabiedrību noregulējumam, izmantojot vienotu noregulējuma mehānismu un vienotu noregulējuma fondu, un groza Regulu (ES) Nr.
1093/2010 (OV 2014, L 225, 1. lpp.).
Regula Nr.
1, ar ko nosaka Eiropas Ekonomikas kopienā lietojamās valodas (OV 1958, 17, 385. lpp.).
Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2014/59/ES (2014. gada 15. maijs), ar ko izveido kredītiestāžu un ieguldījumu brokeru sabiedrību atveseļošanas un noregulējuma režīmu un groza Padomes Direktīvu 82/891/EEK un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2001/24/EK, 2002/47/EK, 2004/25/EK, 2005/56/EK, 2007/36/EK, 2011/35/ES, 2012/30/ES un 2013/36/ES, un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr.
1093/2010 un (ES) Nr. 648/2012 (OV 2014, L 173, 190. lpp.).
Prasība, kas celta 2022. gada 12. jūlijā – PU/Eiropas Prokuratūra (Lieta T-442/22) (2022/C 380/19) Tiesvedības valoda – grieķu Lietas dalībnieki Prasītājs: PU (pārstāvis: P. Yatagantzidis, advokāts) Atbildētāja: Eiropas Prokuratūra
Prasījumi: Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi: — atcelt apstrīdētos lēmumus, proti: 1) atbildētājas kolēģijas 2022. gada 23. marta lēmumu Nr.
015/2022, ar kuru tiek noraidīta 2021. gada 3. decembra sūdzība par atbildētājas kolēģijas 2021. gada 8. septembra lēmumu Nr.
090/2021; b) atbildētājas kolēģijas 2021. gada 8. septembra lēmumu Nr.
090/2021; c) atbildētājas kolēģijas 2022. gada 30. maija lēmumu Nr.
021/2022, kā arī d) atbildētājas struktūrvienību jebkuru citu rīcību vai bezdarbību saistībā ar šiem lēmumiem;