LV
3.10.2022.
Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis
C 380/11
4.
Ceturtais prasības pamats: lēmums esot pretrunā prasītājas darījumdarbības brīvībai saskaņā ar Hartas 16. pantu un samērīguma principam, jo pamatā esošie riska korekcijas reizinātāji neesot saderīgi ar ļoti augsto prasītājas zaudējumu segšanas spēju, un tādēļ risks vērsties Vienotā noregulējuma fondā, ja prasītāja tiek likvidēta, esot ievērojami mazāks. 5.
Piektais prasības pamats: lēmums esot pretrunā Hartas 16. un 20. pantam, kā arī samērīguma principam un tiesībām uz labu pārvaldību, jo atbildētāja esot pieļāvusi acīmredzamas kļūdas, īstenojot virkni rīcības brīvību. 6.
Sestais prasības pamats: Deleģētās regulas 20. panta 1. punkta pirmais un otrais teikums esot pretrunā Direktīvas 2014/59/ES (4) 103. panta 7. punktam, kā arī prasībai par riskam atbilstīgu iemaksu aprēķināšanu
(1) (2) (3) (4)
Padomes Īstenošanas regula (ES) 2015/81 (2014. gada 19. decembris), ar ko nosaka vienādus Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 806/2014 piemērošanas nosacījumus attiecībā uz ex ante iemaksām vienotajā noregulējuma fondā (OV 2015, L 15, 1. lpp.).
Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 806/2014 (2014. gada 15. jūlijs), ar ko izveido vienādus noteikumus un vienotu procedūru kredītiestāžu un noteiktu ieguldījumu brokeru sabiedrību noregulējumam, izmantojot vienotu noregulējuma mehānismu un vienotu noregulējuma fondu, un groza Regulu (ES) Nr.
1093/2010 (OV 2014, L 225, 1. lpp.).
Komisijas Deleģētā regula (ES) 2015/63 (2014. gada 21. oktobris), ar ko Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2014/59/ES papildina attiecībā uz ex ante iemaksām noregulējuma finansēšanas mehānismos (OV 2015, L 11, 44. lpp.).
Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2014/59/ES (2014. gada 15. maijs), ar ko izveido kredītiestāžu un ieguldījumu brokeru sabiedrību atveseļošanas un noregulējuma režīmu un groza Padomes Direktīvu 82/891/EEK un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2001/24/EK, 2002/47/EK, 2004/25/EK, 2005/56/EK, 2007/36/EK, 2011/35/ES, 2012/30/ES un 2013/36/ES, un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr.
1093/2010 un (ES) Nr. 648/2012 (OV 2014, L 173, 190. lpp.).
Prasība, kas celta 2022. gada 28. jūnijā – LandesbankHessen-Thüringen Girozentrale/VNV (Lieta T-399/22) (2022/C 380/13) Tiesvedības valoda – vācu Lietas dalībnieki Prasītāja: Landesbank Hessen-Thüringen Girozentrale (pārstāvji: H. Berger un M. Weber, advokāti) Atbildētāja: Vienotā noregulējuma valde (VNV)
Prasījumi Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi: — atcelt Vienotā noregulējuma valdes 2022. gada 11. aprīļa lēmumu (SRB/ES/2022/18) par ex ante iemaksu Vienotajā noregulējuma fondā par 2022. gadu aprēķināšanu, ieskaitot tā pielikumus, ciktāl apstrīdētais lēmums, ieskaitot tā I, II un III pielikumu, attiecas uz prasītājas iemaksu; — piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.
Pakārtoti, ja Vispārējā tiesa pieņemtu, ka apstrīdētais lēmums atbildētājas nepareiza oficiālās valodas lietojuma dēļ nav spēkā un tāpēc atcelšanas prasība nav pieņemama, jo ir zudis tās priekšmets, prasītāja prasa — atzīt, ka apstrīdētais lēmums juridiski nav spēkā; — piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.