C 380/8
LV
Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis
3.10.2022.
VISPĀRĒJĀ TIESA Prasība, kas celta 2022. gada 28. jūnijā – Landesbank Baden-Württemberg/VNV (Lieta T-396/22) (2022/C 380/10) Tiesvedības valoda – vācu Lietas dalībnieki Prasītāja: Landesbank Baden-Württemberg (Štutgarte, Vācija) (pārstāvji: H. Berger un M. Weber, advokāti) Atbildētāja: Vienotā noregulējuma valde (VNV)
Prasījumi Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi: — atcelt Vienotā noregulējuma valdes 2022. gada 11. aprīļa lēmumu (SRB/ES/2022/18) par ex ante iemaksu Vienotajā noregulējuma fondā par 2022. gadu aprēķināšanu, ieskaitot tā pielikumus, ciktāl apstrīdētais lēmums, ieskaitot tā I, II un III pielikumu, attiecas uz prasītājas iemaksu; — piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.
Pakārtoti, ja Vispārējā tiesa pieņemtu, ka apstrīdētais lēmums nav spēkā atbildētājas nepareiza oficiālās valodas lietojuma dēļ un tāpēc atcelšanas prasība nav pieņemama, jo ir zudis tās priekšmets, prasītāja prasa — atzīt, ka apstrīdētais lēmums juridiski nav spēkā; — piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.
Pamati un galvenie argumenti Prasības pamatošanai prasītāja izvirza deviņus pamatus. 1.
Pirmais prasības pamats: lēmums esot pretrunā Regulas (ES) Nr. 806/2014 (1) 81. panta 1. punktam, to skatot kopsakarā ar Padomes Regulas Nr. 1 (1958. gada 15. aprīlis) (2) 3. pantu, jo tas neesot ticis sagatavots attiecībā uz prasītāju izvēlētajā valodā, proti, vācu valodā. 2.
Otrais prasības pamats: lēmumā neesot ievērots pienākums norādīt pamatojumu saskaņā ar LESD 296. panta otro daļu un Eiropas Savienības Pamattiesību hartas (turpmāk tekstā – “Harta”) 41. panta 1. punktu un 2. punkta c) apakšpunktu, un pamattiesībām uz efektīvu tiesību aizsardzību atbilstoši Hartas 47. panta 1. punktam, jo tajā esot nepilnības pamatojumā, it īpaši, kad atbildētāja ir likusi lietā likumā noteikto diskrecionāro varu, lēmumā neesot atklāti citu iestāžu dati un lēmuma pārskatīšana tiesā esot praktiski neiespējama. 3.
Trešais prasības pamats: prasītāja apgalvo, ka ar lēmumu esot pārkāpts Regulas (ES) Nr. 806/2014 69. un 70. pants, kā arī Hartas 16., 17., 41. un 53. pants, jo atbildētāja esot nepareizi noteikusi gada mērķa summu; pakārtoti, prasītāja apgalvo, ka Regulas (ES) Nr. 806/2014 69. un 70. pants esot pretrunā augstāka spēka tiesību aktiem. 4.
Ceturtais prasības pamats: Deleģētās regulas (ES) 2015/63 (3) 7. panta 4. punkta otrais teikums esot pretrunā primārajām tiesībām, jo ar to būtībā neatbilstīgi un nesamērīgi ir pieļauta diferenciācija starp institucionālās aizsardzības shēmas (IAS) dalībniecēm, kā arī IPS rādītāja relativizēšana.