2022 10 3
LT
Europos Sąjungos oficialusis leidinys
C 380/7
(iii) subsidiariai ankstesniam reikalavimui, grąžinti bylą Bendrajam Teismui ir atidėti bylinėjimosi išlaidų klausimo nagrinėjimą.
Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai Apeliantė, grįsdama savo apeliacinį skundą dėl skundžiamo sprendimo, remiasi aštuoniais pagrindais.
Apeliacinio skundo pirmajame pagrinde apeliantė teigia, kad skundžiamu sprendimu pažeidžiamas Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos (toliau – Chartija) 47 straipsnis ir Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (toliau – SESV) 296 straipsnis tiek, kiek skundžiamame sprendime konstatuojama, kad sprendime dėl pertvarkymo nurodyti motyvai yra pakankami ir neprieštaringi.
Apeliacinio skundo antrajame pagrinde apeliantė teigia, kad skundžiamu sprendimu pažeidžiamas Chartijos 47 straipsnis tiek, kiek jame konstatuojama, kad: i) apeliantė yra trečioji šalis; ii) pateisinamas sprendimo dėl pertvarkymo, 1-ojo vertinimo ir 2-ojo vertinimo konfidencialumas; iii) motyvai gali būti atskleisti pateikus apeliacinį skundą; iv) visas sprendimo dėl pertvarkymo tekstas nėra svarbus ginčui išspręsti.
Apeliacinio skundo trečiajame pagrinde apeliantė teigia, kad skundžiamu sprendimu pažeidžiamas Reglamento Nr. 806/2014 (toliau – BPM reglamentas) 18 straipsnis, rūpestingumo pareiga ir SESV 296 straipsnis, nes nebuvo atsižvelgta į reikšmingus veiksnius ir buvo galimos alternatyvios priemonės.
Apeliacinio skundo ketvirtajame pagrinde apeliantė teigia, kad skundžiamame sprendime padaryta teisės klaida taikant BPM reglamento 14 ir 20 straipsnius, rūpestingumo pareigą ir SESV 296 straipsnį, nes i) maksimalios kainos nustatymas yra siejamas su sąžiningos konkurencijos ir skaidrumo principais, ii) procedūra neatitinka nustatytų reikalavimų ir iii) bet kuriuo atveju viešasis interesas nepateisina BPM reglamento 14 straipsnio pažeidimo.
Apeliacinio skundo penktajame pagrinde apeliantė teigia, kad skundžiamu sprendimu pažeidžiama rūpestingumo pareiga, Chartijos 17 straipsnis, BPM reglamento 14 straipsnis ir teisės į gynybą tiek, kiek: i) jame apeliantei priekaištaujama, kad ji neįrodė, kaip buvo pasiekti pertvarkymo tikslai, kai šie tikslai buvo konfidencialūs; ii) Bendra pertvarkymo valdyba nebuvo tinkamai pasirengusi; iii) pertvarkymas buvo neproporcingas, nes subjektas buvo mokus.
Apeliacinio skundo šeštajame pagrinde apeliantė teigia, kad skundžiamu sprendimu pažeidžiamas Chartijos 47 straipsnis, Konvencijos 6 straipsnis ir audi alteram partem principas tiek, kiek: i) apeliantei nebuvo pateikti 2021 m. gegužės 12 d. nutartyje Bendrojo Teismo reikalauti dokumentai; ii) buvo paneigti įrodymai, kurių reikia teisėms į gynybą įgyvendinti ir iii) apeliantei nebuvo leista išnagrinėti dokumentus, kuriais grindžiami atsakovų argumentai.
Apeliacinio skundo septintajame pagrinde apeliantė teigia, kad skundžiamu sprendimu pažeidžiama teisė į nuosavybę, nes buvo atmestas apeliantės neteisėtumu grindžiamas prieštaravimas tiek, kiek: i) buvo ribojama teisė į nuosavybę; ii) mokaus banko kapitalo nurašymas prieštarauja būtinybės reikalavimui ir savavališkumo draudimui; iii) mokaus banko skolos ir kapitalo nurašymas yra neproporcingas ir iv) nėra adekvačios kompensacijos.
Apeliacinio skundo aštuntajame pagrinde apeliantė teigia, kad skundžiamu sprendimu pažeidžiami Chartijos 17 ir 52 straipsniai ir ESS 5 straipsnio 4 dalis tiek, kiek: i) teisės į nuosavybės ribojimą samprata neanalizuoja kokia procedūra buvo ir ar priemonė buvo savavališka ir ii) nebuvo adekvačios kompensacijos.
(1)
2014 m. liepos 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 806/2014, kuriuo nustatomos kredito įstaigų ir tam tikrų investicinių įmonių pertvarkymo vienodos taisyklės ir vienoda procedūra, kiek tai susiję su bendru pertvarkymo mechanizmu ir Bendru pertvarkymo fondu, ir iš dalies keičiamas Reglamentas (ES) Nr.
1093/2010 (OL L 225, 2014, p. 1).