HR
3.10.2022.
Službeni list Europske unije
C 380/9
5.
Peti tužbeni razlog: Odlukom se krši, među ostalim, članak 113. stavak 7.
Uredbe (EU) br.
575/2013 (4) i zahtjev odgovarajućeg izračuna doprinosa na temelju rizika jer se njome na tužitelja primjenjuje relativni multiplikator za IPS-indikator.
Razlikovanje između instituta na razini IPS-indikatora je zbog sveobuhvatnog zaštitnog učinka IPS-a protivno sustavu i proizvoljno. 6.
Šesti tužbeni razlog: Člancima 6., 7. i 9. te Prilogom I. Delegiranoj Uredbi povređuje se nadređeno pravo, među ostalim jer su protivni zahtjevu odgovarajućeg izračuna doprinosa na temelju rizika, načelu proporcionalnosti i zahtjevu da se u potpunosti uzmu u obzir činjenice u predmetu. 7.
Sedmi tužbeni razlog: Odlukom se povređuje sloboda poduzetništva tužitelja iz članka 16.
Povelje i načelo proporcionalnosti jer multiplikatori prilagodbe rizika na kojima se ona temelji nisu u skladu s tužiteljevim iznadprosječno dobrim profilom rizičnosti. 8.
Osmi tužbeni razlog: Odlukom se povređuju članci 16. i 20.
Povelje i načelo proporcionalnosti te pravo na dobru upravu zbog očitih pogrešaka prilikom tuženikova izvršavanja brojnih diskrecijskih ovlasti. 9.
Deveti tužbeni razlog: Člankom 20. stavkom 1. prvom i drugom rečenicom Delegirane uredbe povređuje se članak 103. stavak 7.
Direktive 2014/59/EU (5) i zahtjev odgovarajućeg izračuna doprinosa na temelju rizika.
(1) (2) (3) (4) (5)
Uredba (EU) br. 806/2014 Europskog parlamenta i Vijeća od 15. srpnja 2014.
o utvrđivanju jedinstvenih pravila i jedinstvenog postupka za sanaciju kreditnih institucija i određenih investicijskih društava u okviru jedinstvenog sanacijskog mehanizma i jedinstvenog fonda za sanaciju te o izmjeni Uredbe (EU) br.
1093/2010 (SL 2014., L 225, str.
1. i ispravak (SL 2015, L 101, str. 62.))
Uredba br. 1 o određivanju jezika koji se koriste u Europskoj ekonomskoj zajednici (SL 1958., 17, str. 385.)
(SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 1., svezak 3., str. 3.)
Delegirana uredba Komisije (EU) 2015/63 od 21. listopada 2014. o dopuni Direktive 2014/59/EU Europskog parlamenta i Vijeća u vezi s ex ante doprinosima aranžmanima financiranja sanacije (SL 2015., L 11, str. 44. i ispravak – SL 2017, L 156, str. 38.)
Uredba (EU) br.
575/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 26. lipnja 2013. o bonitetnim zahtjevima za kreditne institucije i investicijska društva i o izmjeni Uredbe (EU) br. 648/2012 (EU) br. 646/2012 (SL 2013., L 176, str. 1.)
(SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 6., svezak 13., str. 3.)
Direktiva 2014/59/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 15. svibnja 2014. o uspostavi okvira za oporavak i sanaciju kreditnih institucija i investicijskih društava te izmjeni Direktive Vijeća 82/891/EEZ i direktiva 2001/24/EZ, 2002/47/EZ, 2004/25/EZ, 2005/56/EZ, 2007/36/EZ, 2011/35/EU, 2012/30/EU i 2013/36/EU te uredbi (EU) br.
1093/2010 i (EU) br. 648/2012 Europskog parlamenta i Vijeća (SL 2014., L 173, str. 190. i ispravak SL 2015., L 216, str.
9.)
Tužba podnesena 28. lipnja 2022. – Bayerische Landesbank/SRB (Predmet T-397/22) (2022/C 380/11) Jezik postupka: njemački Stranke Tužitelj: Bayerische Landesbank (München, Njemačka) (zastupnici: H. Berger i M. Weber, odvjetnici) Tuženik: Jedinstveni sanacijski odbor (SRB)
Tužbeni zahtjev Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da: — poništi odluku Jedinstvenog sanacijskog odbora od 11. travnja 2022. o izračunu ex ante doprinosâ Jedinstvenom fondu za sanaciju za 2022.
(SRB/ES/2022/18), uključujući i njezine priloge, u dijelu u kojem se pobijana odluka i njezini prilozi I., II. i III odnose na tužiteljev doprinos;