C 380/4
DA
Den Europæiske Unions Tidende
3.10.2022
Sagsøgt: Dyrektor Izby Administracji Skarbowej w Lublinie
Præjudicielle spørgsmål 1) Skal artikel 203 i Rådets direktiv 2006/112/EF af 28. november 2006 om det fælles merværdiafgiftssystem (1) fortolkes således, at den person, som har anført moms på en faktura, og som er forpligtet til at betale momsen, i det tilfælde, hvor en ansat hos en afgiftspligtig person har udstedt en falsk faktura med angivelse af moms, og hvor den ansatte uden arbejdsgiverens viden eller samtykke har angivet arbejdsgiveren som den afgiftspligtige person, skal, anses for at være: — den afgiftspligtige person, hvis oplysninger uretmæssigt er blevet anført i fakturaen, eller — den ansatte, der uretmæssigt har anført moms på fakturaen ved at bruge den afgiftspligtige persons oplysninger?
2) Er det for besvarelsen af spørgsmålet om, hvem der i henhold til artikel 203 i Rådets direktiv 2006/112/EF skal anses for at være den person, der har anført moms på en faktura, og som er forpligtet til at betale moms under de omstændigheder, der er nævnt i spørgsmål 1, væsentligt, om den afgiftspligtige person, der beskæftiger den ansatte, som uretmæssigt har anført oplysningerne om den afgiftspligtige person på en momsfaktura, kan foreholdes ikke at have udvist rettidig omhu i tilsynet med den ansatte?
(1)
EUT 2006, L 347, s. 1
Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Raad van State (Nederlandene) den 7. juli 2022 — RTL Nederland BV og RTL Nieuws BV; Den anden part: Minister van Infrastructuur en Waterstaat (Sag C-451/22) (2022/C 380/06) Processprog: nederlandsk Den forelæggende ret Raad van State
Parter i hovedsagen Appellanter: RTL Nederland BV og RTL Nieuws BV Den anden part: Minister van Infrastructuur en Waterstaat
Præjudicielle spørgsmål 1) Hvad skal der forstås ved oplysninger om »begivenheder« og »passende fortrolighedsgrad« som omhandlet i begivenhedsforordningens (1) artikel 15, stk.
1, og i lyset af den i chartrets artikel 11 og EMRK’s artikel 10 fastsatte ret til ytringsfrihed og informationsfrihed?
2) Skal begivenhedsforordningens artikel 15, stk.
1, i lyset af den i chartrets artikel 11 og EMRK’s artikel 10 fastsatte ret til ytringsfrihed og informationsfrihed fortolkes således, at den er forenelig med en national ordning som den i hovedsagen omhandlede, hvorefter ikke en eneste oplysning vedrørende en indberettet begivenhed må videregives?
3) Såfremt spørgsmål 2 besvares benægtende: må den nationale kompetente myndighed da anvende en generel national oplysningsordning, hvorefter der ikke udleveres oplysninger, for så vidt udleveringen heraf ikke vejer tungere de interesser, der er forbundet med eksempelvis forholdet til andre stater og internationale organisationer, offentlige organers inspektion, kontrol og tilsyn, respekten for privatlivets fred og forhindring af uforholdsmæssige fordele eller ulemper for fysiske eller juridiske personer?