C 380/20
BG
Официален вестник на Европейския съюз
3.10.2022 г.
1.
Първото основание е изведено от допусната грешка при прилагане на правото при тълкуването и прилагането на отнасящия се до прекласиранията акт на ответника, а именно Решение 2016-016 на Управителния съвет, доколкото според жалбоподателя то поставя прекласирането за всяка степен в зависимост от наличието на осреднен минимален стаж на кандидатите за прекласиране в дадената степен, който за степента на жалбоподателя AD 9 е четири години.
Жалбоподателят отбелязва обстоятелството, че е получил много висок брой точки за прекласиране, но неговата степен, както и степента AD 10 са били единствените степени AD, по отношение на които е било приложено това условие за наличие на стаж. 2.
Второто основание е изтъкнато при условията на евентуалност и се извежда от възражение за незаконосъобразност на посоченото решение с оглед на неговата несъвместимост с редица принципи и правила на правото, уреждащо публичната служба, и по-конкретно на тези, които се отнасят до прекласирането въз основа на заслуги. 3.
Третото основание също е изтъкнато при условията на евентуалност и се извежда от нарушение на принципа на равно третиране, принципа на служебно призвание и от явна грешка в преценката, тъй като за всички степени AD, освен тази на жалбоподателя и степента AD 10, е било осъществено прекласиране въпреки, че не е било изпълнено условието за наличие на осреднен минимален стаж.
Жалба, подадена на 2 август 2022 г. — Швеция/Комисия (Дело T-485/22) (2022/C 380/24) Език на производството: шведски Страни Жалбоподател: Кралство Швеция (представители: H. Shev и F.-L. Göransson) Ответник: Европейска комисия
Искания Жалбоподателят иска от Общия съд: — да отмени Решение за изпълнение (ЕС) 2022/908 на Комисията от 8 юни 2022 година за изключване от финансиране от страна на Европейския съюз на някои разходи, направени от държавите членки в рамките на Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ) и на Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР) (1), в частта, в която за Швеция се определя единна ставка на корекция от 5 %, съответстваща на 13 856 996,64 EUR, във връзка с предоставената на Швеция помощ за референтните 2017 г., 2018 г. и 2019 г., и — да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.
Основания и основни доводи Жалбоподателят изтъква три основания в подкрепа на своята жалба. 1.
Съгласно първото основание Комисията е не изпълнила задължението си да изложи своите доводи, тъй като в обосновката на взетото от нея решение или в твърденията за допуснати от Швеция нередности няма яснота.
Поради това няма достатъчно информация, въз основа на която да се прецени дали обжалваното решение е добре обосновано. 2.
Съгласно второто основание Комисията е нарушила член 52 от Регламент 1306/2013 (2) и членове 28 и 29 от Регламент за изпълнение (ЕС) No 809/2014 на Комисията от 17 юли 2014 година за определяне на правила за прилагането на Регламент (ЕС) No 1306/2013 на Европейския парламент и на Съвета по отношение на интегрираната система за администриране и контрол, мерките за развитие на селските райони и кръстосаното съответствие (3), поради което Комисията допуснала грешка в преценката си за наличието на системни нередности при осъществяването на кръстосани проверки, намерили отражение в качеството на актуализациите на СИЗП, което се счита за слабост при провеждането на основните проверки.
Това е така, тъй като (1) качеството на актуализациите на СИЗП може да се преценява само по отношение на поземления имотен регистър като цяло (2) направеният от Комисията избор на поземлени имоти за проверка е бил твърде ограничен, за да могат да се установят системни нередности, и (3) направената от Комисията констатация за броя на поземлените имоти с нередности и процента на допуснати грешки — на които явно се основава констатацията на Комисията за наличието на системни нередности при актуализациите на СИЗП — е неправилна.