LT
C 370/46
Europos Sąjungos oficialusis leidinys
2022 9 28
Koja
64
174
19,2
10,9
0,2
0,3
2
3
Šonkauliai
69
315
16,6
28
0,1
0,3
2
2
Blauzdos
76
171
17,9
11,1
0,2
0,3
2
3
3.3.
Pašarai (taikoma tik gyvūninės kilmės produktams) ir žaliavos (taikoma tik perdirbtiems produktams) Nuo pavasario iki rudens ėriukai ganosi kultivuojamose pievose arba natūraliosiose ganyklose.
Atsivesti ėriukai dažniausiai šeriami kultivuojamose pievose, kol laukinės ganyklos tampa tinkamos jiems ganytis.
Dauguma avių į laukines ganyklas perkeliamos praėjus dviem – keturioms savaitėms po ėriavimosi laikotarpio.
Vasarą ganymui Islandijoje naudojamos laukinės ganyklos yra arba ūkiams priklausančioje žemėje, arba natūraliosiose ganyklose.
Todėl visi pašarai yra tik iš šios geografinės vietovės. 3.4.
Specialūs gamybos veiksmai, atliktini nustatytoje geografinėje vietovėje Visi veiksmai turi būti atliekami nustatytoje geografinėje vietovėje. 3.5.
Specialios produkto registruotu pavadinimu pjaustymo, trynimo, pakavimo ir kt. taisyklės – 3.6.
Specialios produkto registruotu pavadinimu ženklinimo taisyklės Islandijos ėrienos prekybos valdyba teikia bendrą reklaminę medžiagą, naudodama šį kolektyvinį ženklą: Icelandic Lamb Roaming Free Since 874.
Logotipas ir reklaminė medžiaga yra neprivalomi.
4.
Glaustas geografinės vietovės apibūdinimas Geografinė vietovė yra Islandijos sala Šiaurės Atlanto vandenyne.
5.
Ryšys su geografine vietove Avininkystė Islandijoje gyvuoja nuo seno ir turi gilias kultūrines tradicijas.
Daugelio nuomone, jei ne avys, prieš daugelį šimtmečių Islandija nebūtų buvusi tinkama apsigyventi atvykėliams.
Avys buvo tautos pragyvenimo šaltinis: jų mėsa maitinosi ištisos kartos, o vilna ir kailiai saugojo nuo šalčio.
Vienas iš geriausių tradicinės islandų virtuvės pavyzdžių – ėrienos sriuba, kuri anksčiau buvo patiekiama sekmadieniais arba ypatingomis progomis, o dabar laikoma kasdieniu valgiu.
Islandijos kulinarinis paveldas yra glaudžiai susijęs su avininkyste ir avienos bei ėrienos produktais.
Avių auginimui ir jų sveikatai įtakos turi šie veiksniai: pašaro maistinė vertė, ėdamumas ir tinkamumas.
Ilgametės iš kartos į kartą perduodamos avininkystės tradicijos saloje lėmė tai, kad laikomasi aukštų bandos priežiūros ir ganymo metodų standartų.
Žiemą Islandijos ūkininkai dėl oro sąlygų žiemos metu šeriamas suaugusias avis laiko uždarose patalpose.
Jos šeriamos šienu, kurį ūkininkai surenka vasarą.
Ėriavimosi laikotarpis prasideda balandžio pabaigoje – gegužės pradžioje ir tęsiasi iki birželio pradžios.
Nuo pavasario iki rudens ėriukai ganosi kultivuojamose pievose arba