20.9.2022.
LV
Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis
C 361/13 Ceturtdiena, 2022. gada 24. marts
61. aicina Komisiju un dalībvalstis nodrošināt, ka iespējami drīz sāk darboties jaunais Eiropas Jūrlietu, zvejniecības un akvakultūras fonds, un aicina Komisiju steidzami iesniegt priekšlikumu, kas ļautu no fonda piešķirt ārkārtas palīdzību arī krīzes laikā, piemēram, laikā, kad Ukrainā notiek karš; mudina mobilizēt visus atlikušos Eiropas Jūrlietu un zivsaimniecības fonda līdzekļus un stingri mudina Komisiju un dalībvalstis ātrāk realizēt Brexit korekcijas rezervi, tā nodrošinot, ka atbalsts Brexit skartos reģionus sasniedz ātrāk;
62. mudina Komisiju ierosināt ārkārtas pasākumus, lai atbalstītu zvejniecību, akvakultūru un visu vērtību ķēdi (pārstrāde, mazumtirdzniecība utt.)
ES; šajā sakarībā prasa, lai ārkārtas pasākumi paredzētu: kompensāciju operatoriem par negūtajiem ienākumiem un papildu izmaksām, atbalstu zvejas darbību pagaidu pārtraukšanai un atbalstu ražotāju organizācijām un visai jūras produktu vērtības ķēdei saistībā ar zvejas un akvakultūras produktu pagaidu uzglabāšanu, izmantojot Eiropas Jūrlietu, zvejniecības un akvakultūras fondu, ikgadējo kvotu elastības palielināšanu no 10 % līdz 25 %, valsts atbalsta limita palielināšanu līdz 500 000 EUR par kuģi saskaņā ar de minimis regulējumu un zvejniecības un akvakultūras iekļaušanu valsts atbalsta pasākumu krīzes pagaidu regulējumā; aicina Komisiju un dalībvalstis ieviest visus pieejamos kopējās zivsaimniecības politikas instrumentus, lai stabilizētu tirgus;
63. atzīmē, ka būtu jāapsver iespējamie pasākumi visā pārtikas piegādes ķēdē, lai nodrošinātu visu ieinteresēto personu līdzdalību noturīgāku lauksaimniecības un zivsaimniecības pārtikas nozaru veidošanā, un ka ar šādiem pasākumiem ir jāpalīdz sasniegt mērķus un izpildīt uzdevumus, kas noteikti saistībā ar ES pārkārtošanos uz klimatneitralitāti laika periodā līdz 2050. gadam; uzskata, ka, strauji īstenojot Direktīvu par negodīgu tirdzniecības praksi (8), īpaša uzmanība būtu jāpievērš lauksaimniecības, zivsaimniecības un akvakultūras nozares dzīvotspējai un mazumtirgotāju darbībai, kas ir nozīmīga, lai taisnīgi būtu noteikta ražotāju peļņa, jo īpaši ņemot vērā spiedienu, kuru rada augošās ražošanas resursu izmaksas, taču neaizmirstot, ka vienlīdz svarīgs ir arī mazumtirgotāju pienākums nodrošināt, lai pārtika patērētājiem joprojām būtu pieejama par pieņemamu cenu;
64. aicina Komisiju rīkoties, lai nodrošinātu, ka noteikumi par valsts atbalstu lauksaimniecības, zivsaimniecības un akvakultūras nozarei, tostarp de minimis noteikumi, ļauj dalībvalstīm ātri un elastīgi piešķirt atbalstu tirgus dalībniekiem, lai kompensētu izmaksu pieaugumu, kas saistīts ar karu Ukrainā; šajā sakarā uzsver, ka dalībvalstīm savās valsts sistēmās būtu jāapsver arī iespējas palīdzēt, piemēram, samazinot sociālā nodrošinājuma iemaksas, apturot atsevišķu nodokļu piemērošanu vai tos samazināt, un pagarinot Covid-19 aizdevumu termiņu; aicina Komisiju nodrošināt, ka valsts atbalsts nerada konkurences izkropļojumus un ka dalībvalstīm ir garantēti vienlīdzīgi konkurences apstākļi;
65. prasa stingrāk rīkoties starptautiskā līmenī, lai panāktu, ka nodrošinājums ar pārtiku ir galvenais elements politisku lēmumu pieņemšanas procesā, un tādējādi nepieļautu deficītu un garantētu nodrošinājumu ar uzturu visneaizsargātākajās valstīs, prioritāri atbalstot lauksaimniecības produktu izmantošanu pārtikā un nepieļaujot šķēršļus, kas kavētu starptautisko tirdzniecību ar pārtiku;
66. aicina Komisiju un dalībvalstis nevilcinoties ierosināt rīkot FAO Pasaules pārtikas nodrošinājuma komitejas sanāksmi, kurai būtu jādod priekšroka kā koordinācijas forumam šajā jautājumā, jo komitejas sastāvā ir pārstāvētas visas valstis; aicina Komisiju un dalībvalstis iesaistīties šajā forumā, lai nodrošinātu starptautisku koordināciju, sevišķi attiecībā uz krājumiem, biodegvielu un finansiālo atbalstu importētājām valstīm;
67. uzskata, ka, iespējams, būtu arī ievērojami jāmaina tirgus un eksporta modeļi un nopietni jāplāno rīcība ārkārtas situācijās, piemēram, ES autonoma dzīvnieku barības ražošana, alternatīvi eksporta noieta tirgi, spēcīgāka reaģēšanas spēja, stratēģiski pārtikas, dzīvnieku barības un citu pārtikas produktu krājumi, autonomija mēslošanas līdzekļu un aizstājējproduktu ziņā un skaidra informācija par pasaules modeļiem lauksaimniecības, zivsaimniecības un akvakultūras produktu pārvadīšanai;
68. pieprasa rīkoties straujāk un stingrāk nolūkā mazināt pārtikas izšķērdēšanu, tā maksimāli palielinot pārtikas pieejamību un resursu izmantošanu ES ar mērķi uzlabot autonomiju pārtikas ziņā; uzsver, ka nedrīkst pieļaut pārtikas zudumus uzglabāšanas laikā un arī nevienā no piegādes ķēdes posmiem, ka ar saistošu tiesību aktu saskaņotu īstenošanu ir jānodrošina iespēja vieglāk ziedot pārtiku, ka ir jāveicina iespējas atgūt izšķērdētu pārtiku un ir jāizstrādā alternatīvi risinājumi mazumtirgotājiem, kas ietvertu arī samazinātu cenu akcijas un sadarbību ar vietējo kopienu projektiem, ar
(8)
OV L 111, 25.4.2019., 59. lpp.