C 355/20
RO
Jurnalul Oficial al Uniunii Europene
16.9.2022
3.14 Cultura siguranței alimentare (CSA) În toamna anului 2020, revizuirea principiilor generale ale igienei alimentelor (CXC 1-1969) a introdus instituirea și menținerea CSA ca fiind un element fundamental pentru funcționarea cu succes a oricărui sistem de igienă alimentară.
În martie 2021, un capitol specific XIa privind CSA a fost introdus în anexa II la Regulamentul (CE) nr.
852/2004 prin adoptarea Regulamentului (UE) 2021/382 al Comisiei, care definește componentele CSA.
Prin urmare, operatorii din sectorul alimentar care desfășoară alte activități decât producția primară și operațiunile conexe trebuie să respecte această cerință.
Capitolul XIa din anexa II la Regulamentul (UE) nr.
852/2004 face trimitere la următoarele componente ale unei CSA: a) angajamentul conducerii și al tuturor angajaților de a asigura producția și distribuția în condiții de siguranță a produselor alimentare; cerințele privind angajamentul conducerii sunt detaliate și stabilite în Regulamentul (CE) nr.
852/2004; angajamentul salariaților este percepția gradului de angajare și implicare în ceea ce privește siguranța alimentară a tuturor angajaților OSA.
b) capacitatea de a impulsiona producția de alimente sigure și implicarea tuturor angajaților în practicile din domeniul siguranței alimentare; capacitatea de a impulsiona poate fi definită ca fiind percepția măsurii în care liderul (liderii) OSA este (sunt) în măsură să implice personal în performanța și conformitatea în materie de siguranță alimentară pentru a îndeplini cerințele privind siguranța alimentară și pentru a asigura o reacție adecvată la riscuri, abateri și circumstanțe în schimbare; c) sensibilizarea tuturor angajaților întreprinderii cu privire la riscurile legate de siguranța alimentară și la importanța siguranței alimentare; sensibilizarea este percepția măsurii în care toți membrii personalului unui OSA sunt conștienți de riscurile legate de siguranța alimentară relevante în contextul sarcinilor ce le revin și le țin sub control; d) comunicare deschisă și clară între toți angajații întreprinderii, în cadrul unei activități și între activități consecutive, la nivelul unui loc de producție sau al diferitelor locații ale unui operator din sectorul alimentar, inclusiv comunicarea abaterilor și a așteptărilor; comunicarea se referă la percepția amplorii transferului sau difuzării informațiilor legate de siguranța alimentară în cadrul organizației; e) disponibilitatea unor resurse suficiente pentru a se asigura manipularea produselor alimentare în condiții de siguranță și igienă; resursele suficiente sunt definite ca fiind percepția măsurii în care mijloacele fizice și nefizice, necesare pentru funcționarea în condiții de siguranță alimentară, sunt prezente la nivelul OSA (de exemplu, timp, personal, infrastructură, educație/formare și proceduri).
Deși componentele sunt subiective (percepție), au fost elaborate instrumente pentru a măsura în mod obiectiv FSC în cadrul unui OSA, a se vedea exemplul din apendicele 3.
Ele permit compararea măsurii în care FSC și componentele sale sunt îndeplinite între OSA, între diferite grupuri de angajați din cadrul unui OSA (de exemplu, operatori versus conducere, amplasamente diferite, în contact direct cu produsele alimentare sau nu) sau evaluarea tendințelor în timp (prin repetarea instrumentului).
Este posibilă astfel declanșarea unor acțiuni corective, cum ar fi formarea suplimentară a anumitor membri ai personalului cu privire la unele sau la toate componentele FSC, consolidarea canalelor de comunicare, investiții în resurse etc.
Un exemplu al unui astfel de instrument care poate fi utilizat ca bază pentru dezvoltarea și evaluarea FSC poate fi un sondaj cu o serie de indicatori/declarații pentru fiecare dintre componentele FSC.
Respondenții pot exprima măsura în care sunt sau nu de acord (de exemplu, pe o scară de la 1 la 5).
Un astfel de instrument poate fi utilizat și ca bază pentru verificarea culturii siguranței alimentare la nivelul unui OSA în timpul unui audit (a se vedea anexa III).
Alte instrumente pot fi publicate pe site-ul de internet al Comisiei Europene atunci când devin disponibile.
Abordări și instrumente de evaluare ușor alternative (întrebări orientative) sunt elaborate de Inițiativa mondială în domeniul siguranței alimentare (Global Food Safety Initiative – GFSI) (13).
EXEMPLU DE FLEXIBILITATE: Regulamentul (CE) nr.
852/2004 a prevăzut în mod explicit că „[p]unerea în aplicare a culturii siguranței alimentare ține seama de natura și de dimensiunea întreprinderii din sectorul alimentar”.
Este evident că natura produsului, de exemplu vulnerabilitatea sa la contaminare și la creșterea riscurilor și manipularea la nivelul OSA, influențează necesitatea unei extinderi a culturii siguranței alimentare, dar angajamentul de a produce alimente în condiții de siguranță trebuie să fie prezent la nivelul tuturor întreprinderilor.
În unitățile foarte mici, de exemplu, o unitate de (13) https://mygfsi.com/wp-content/uploads/2019/09/GFSI-Food-Safety-Culture-Full.pdf