C 347/72
DA
Den Europæiske Unions Tidende
9.9.2022
Onsdag den 9. marts 2022
CB. der henviser til, at forsøg på at instrumentalisere sårbare grupper, herunder nationale mindretal og diasporasamfund, der bor inden for EU's område, udgør et vigtigt element i strategierne for udenlandsk indblanding;
CC. der påpeger, at forskellige statslige aktører såsom den russiske, kinesiske og i mindre grad den tyrkiske regering har forsøgt at øge deres indflydelse ved at etablere og anvende kulturelle, uddannelsesmæssige (f.eks.
gennem tilskud og stipendier) og religiøse institutter i forskellige medlemsstater som led i en strategisk indsats for at destabilisere det europæiske demokrati og udvide kontrollen med Øst- og Centraleuropa; der henviser til, at Rusland tidligere har brugt en angiveligt vanskelig situation for russiske mindretal i tredjelande som påskud for en direkte intervention i samme;
CD. der henviser til, at der er tegn på russisk indblanding og online-informationsmanipulation i mange liberale demokratier rundt om i verden, herunder bl.a.
brexit-afstemningen i Det Forenede Kongerige og præsidentvalgene i henholdsvis Frankrig og USA, og praktisk støtte til ekstremistiske, populistiske og anti-europæiske partier samt visse andre partier og enkeltpersoner i hele Europa, bl.a.
Frankrig, Tyskland, Italien og Østrig; der påpeger, at der er behov for øget støtte til forskning og uddannelse for at kunne forstå den konkrete indflydelse, som udenlandsk indblanding har haft på specifikke begivenheder såsom brexit og valget af præsident Trump i 2016;
CE. der henviser til, at de russiske statskontrollerede Sputnik- og RT-netværk, der er baseret i Vesten, kombineret med vestlige medier, som helt eller delvist ejes af russiske og kinesiske retlige og individuelle enheder, aktivt deltager i desinformationsaktiviteter rettet mod liberale demokratier; der påpeger, at Rusland tyr til historisk revisionisme i et forsøg på at omskrive historien om sovjetstyrets forbrydelser og fremme længslen efter sovjettiden i den modtagelige befolkning i Central- og Østeuropa; der påpeger, at de nationale radio- og tv-selskaber i Central- og Østeuropa har vanskeligt at konkurrere med det russisksproget tv-indhold, der finansieres af den russiske regering; der påpeger, at der er en risiko for ubalance i samarbejdet mellem kinesiske og udenlandske medier i betragtning af, at kinesiske medier er det kinesiske kommunistpartis stemme både hjemme og i udlandet;
CF. der henviser til, at der er åbnet mere end 500 Konfucius-centre rundt om i verden, herunder omkring 200 i Europa, og at Kina anvender Konfucius-institutter og såkaldte Konfucius-klasseværelser som et redskab til indblanding inden for EU; der påpeger, at den akademiske frihed er stærkt begrænset på Konfucius-institutter; der påpeger, at universiteter og uddannelsesprogrammer er mål for massiv udenlandsk finansiering, navnlig fra Kina og Qatar, som f.eks.
Fudan-Universitetets campus i Budapest;
CG. der henviser til, at EU i øjeblikket mangler den nødvendige værktøjskasse til at tackle »elite capture« og bekæmpe etableringen af indflydelseskanaler, herunder inden for EU's institutioner; der henviser til, at der fortsat er knaphed på situationsbevidsthedskapacitet og kontraefterretningsinstrumenter på EU-plan, hvor man i høj grad er afhængig af de nationale aktørers villighed til at dele information;
Afskrækkelse, identifikation af de ansvarlige og kollektive modforanstaltninger, herunder sanktioner
CH. der henviser til, at EU og dets medlemsstater i øjeblikket ikke har en særlig sanktionsordning i forbindelse med udenlandsk indblanding og desinformationskampagner iværksat af udenlandske aktører, hvilket betyder, at disse aktører trygt kan regne med, at deres destabiliseringskampagner mod EU ikke vil få nogen konsekvenser for dem;
CI. der påpeger, at sikring af en klar placering af ansvaret for desinformations- og propagandaangreb, herunder offentliggørelse af navne på gerningsmænd, deres sponsorer og de mål, de søger at opnå, samt måling af disse angrebs virkning på målgruppen er de første skridt til et effektivt forsvar mod sådanne handlinger;
CJ.
der påpeger, at EU bør styrke sine afskrækkelsesværktøjer og sine værktøjer til identifikation af de ansvarlige for sådanne angreb og fastslåelse af, om de er i strid med folkeretten eller ej, med det formål at skabe et system af effektive sanktioner, således at ondsindede udenlandske aktører kommer til at betale prisen for deres handlinger og bære følgerne af dem; der påpeger, at sanktioner rettet mod enkeltpersoner måske ikke er nok; der påpeger, at også andre redskaber som f.eks. handelsforanstaltninger kunne tages i brug for at beskytte EU's demokratiske processer mod statssponsorerede hybride angreb; der påpeger, at afskrækkende foranstaltninger skal anvendes på en gennemsigtig måde med alle fornødne garantier; der påpeger, at hybride angreb bevidst er kalibreret på en sådan måde, at de ikke overskrider tærsklen i artikel 42, stk.
7, i traktaten om Den Europæiske Union (TEU) eller artikel 5 i den nordatlantiske traktat;