6.9.2022
RO
Jurnalul Oficial al Uniunii Europene
C 342/19 Marți, 15 februarie 2022
la cei doi piloni, după cum a anunțat președinta Comisiei în scrisoarea sa de intenție privind starea Uniunii din 2021; invită Consiliul să adopte rapid astfel de propuneri ca să intre în vigoare în 2023; invită statele membre să mediteze la posibilitatea de a promova și alte acorduri internaționale similare pentru alte tipuri de taxe care se pretează la asemenea soluții;
Recomandări și domenii de reformă 17. subliniază că, în domeniile de mare importanță pentru funcționarea pieței unice, precum impozitarea și uniunea piețelor de capital, se simte nevoia de mai multă armonizare, fie printr-o mai bună coordonare între statele membre, fie prin acțiuni la nivelul UE; 18. subliniază că statele membre aplică în continuare criterii diferite pentru a determina statutul de rezidență fiscală, creând un risc de dublă impozitare sau de dublă neimpozitare; reamintește, în acest sens, inițiativele schițate în planul de acțiune al Comisiei din iulie 2020, care urmărește să depună o propunere legislativă până în 2022 sau 2023, care să clarifice țara de rezidență fiscală a contribuabililor care desfășoară activități transfrontaliere în UE; așteaptă cu nerăbdare propunerea Comisiei, care ar trebui să aibă ca scop să stabilească, într-un mod mai consecvent, domiciliul fiscal pe piața unică; 19.
ia act de faptul că digitalizarea și dependența masivă de active necorporale, care pun probleme pentru sistemul fiscal actual, impun un nivel ridicat de coordonare a politicilor fiscale pentru a stabili condiții de concurență echitabile și a garanta că întreprinderile digitale aduc o contribuție onestă în societățile unde fac afaceri; constată faptul că unele state membre au introdus deja taxe naționale pe serviciile digitale, cu toate că la nivelul UE și al OCDE negocierile sunt încă în toi; remarcă că acest lucru a avut un efect pozitiv asupra dezbaterii internaționale; subliniază că aceste măsuri naționale ar trebui abrogate treptat după introducerea unei soluții internaționale eficiente; 20. reamintește că UE a convenit să introducă o nouă resursă proprie bazată pe o taxă digitală ca un mijloc de a finanța Instrumentul european de redresare (Next Generation EU) și îndeamnă Comisia să vină cu propuneri alternative care să fie compatibile cu angajamentele internaționale; 21. este nemulțumit de faptul că diferențele între procedurile de reținere la sursă a impozitului și de rambursare a impozitului reținut la sursă rămân un obstacol serios în calea unei integrări și mai mari a uniunii piețelor de capital; salută anunțul Comisiei de a propune o inițiativă legislativă privind introducerea unui sistem comun, standardizat, aplicabil la nivelul întregii UE pentru reducerea impozitului reținut la sursă; 22.
regretă practicile de favorizare a îndatorării aplicate în impozitarea societăților, care permit deduceri fiscale generoase pentru plățile de dobânzi, în timp ce costurile de finanțare prin capitaluri proprii nu pot fi deduse la fel; subliniază dezavantajul structural cu care se confruntă întreprinderile care se bazează pe finanțare prin capitaluri proprii, în special dacă sunt întreprinderi noi și mici cu acces limitat la credite; constată că practicile de favorizare a îndatorării pot să tenteze companiile să se îndatoreze prea mult; 23.
constată că gradul de favorizare a îndatorării variază considerabil de la un stat membru la altul; constată că unele state membre au introdus derogări pentru deducerea cheltuielilor de finanțare prin capitaluri proprii, ca soluție la această problemă; reamintește că unele din aceste derogări pentru deducerea cheltuielilor de finanțare prin capitaluri proprii au fost exploatate ca portițe fiscale prin care companiile multinaționale și-au dedus artificial dobânzile naționale; subliniază că ar fi de preferat o abordare europeană comună pentru a evita distorsiunile pe piața unică; 24. reamintește că o astfel de practică de favorizare poate fi combătută fie permițând o nouă deducere a costurilor de finanțare prin capitaluri proprii, fie reducând posibilitățile de deducere a dobânzilor; reamintește propunerea Parlamentului de a limita deducerea costurilor excedentare ale îndatorării la cel mult 20 % din câștigurile contribuabilului înainte de dobânzi, taxe, depreciere și amortizare, în timp ce Consiliul a adoptat un prag mai ridicat, de până la 30 % (10); reamintește că, potrivit OCDE, un procent de 30 % poate fi prea mare pentru a putea preveni cu succes erodarea bazei impozabile și transferul profiturilor (11);
(10) (11)
Poziția Parlamentului European din 8 iunie 2016 față de propunerea de directivă a Consiliului de stabilire a normelor împotriva practicilor de evitare a obligațiilor fiscale care afectează în mod direct funcționarea pieței interne (JO C 86, 6.3.2018, p. 176).
OCDE, Proiect de dezbatere publică privind BEPS ACȚIUNEA 4: Deduceri de dobânzi și alte plăți financiare, 2014.