6.9.2022
RO
Jurnalul Oficial al Uniunii Europene
C 342/171 Joi, 17 februarie 2022
F. întrucât complexitatea tot mai mare a amenințărilor este legată de dezvoltarea tehnologică, de digitalizarea societăților și de integrarea economiilor internaționale; întrucât, prin urmare, se multiplică amenințările hibride care combină mijloacele militare și/sau nemilitare, precum dezinformarea, utilizarea migranților în scopul șantajării, atacurile cibernetice sau presiunile economice care contravin intereselor și valorilor europene și constituie o amenințare tot mai mare pentru securitatea UE, a întreprinderilor sale, a serviciilor sale publice și a cetățenilor săi; G. întrucât, pentru a face față riscurilor de criză care se multiplică la frontierele Uniunii sau în zonele în care aceasta are interese, statele membre s-au angajat să furnizeze capacități de reacție rapidă în concordanță cu obiectivele globale (headline goals) ale UE, îndeosebi grupurile tactice de luptă; întrucât acestea sunt afectate de diferite limitări politice, organizatorice și financiare; întrucât, drept urmare, acestea nu au fost niciodată utilizate; H. întrucât o acumulare fără precedent de forțe rusești în Ucraina și în jurul acesteia, corelată cu cererile formulate de Kremlin, ar putea – dacă nu este combătută – să ducă la revenirea sferelor de influență în Europa și să reducă ambițiile partenerilor estici ai UE, cum ar fi Ucraina și Georgia, de a adera la NATO; I. întrucât comunitatea internațională și, în special, UE, are un angajament față de Sahel și îndeosebi față de Mali; întrucât junta din Mali a salutat și utilizează deja instructori militari ruși și mercenari conectați la așa-numita grupare Wagner pentru a participa la activități militare în Mali; întrucât gruparea respectivă a comis atrocități în toate locurile în care a intervenit; J. întrucât retragerea din Afganistan și revenirea la putere a talibanilor a antrenat o creștere a riscului terorist pentru regiune, dar și dincolo de aceasta; întrucât UE a mobilizat o misiune din cadrul PSAC, Misiunea de poliție a Uniunii Europene în Afganistan (EUPOL Afganistan) (2007-2016), și a acordat Afganistanului 17 miliarde de euro; întrucât statele membre au depins, în timpul retragerii, de Statele Unite care au mobilizat 6 000 de soldați pentru a asigura securitatea aeroportului din Kabul într-un termen foarte scurt, ceea ce a permis evacuarea cetățenilor europeni, precum și a resortisanților afgani aflați în pericol; întrucât, în această situație, UE nu a fost în măsură să realizeze o punte aeriană și nici să își coordoneze evacuările; întrucât, dacă UE ar trebui să desfășoare o operațiune similară evacuării din Kabul, nu ar fi, în stadiul actual, în măsură să ia decizii rapid, să mobilizeze trupe, să ducă la bun sfârșit evacuările și să realizeze punți aeriene cu eficacitate și reactivitate; întrucât, prin urmare, Uniunea și statele sale membre trebuie de urgență să desprindă învățăminte din criza afgană pentru a consolida capacitatea Uniunii de a acționa în mod autonom într-o situație similară; întrucât busola strategică trebuie să permită să se stabilească nivelul de ambiție a Uniunii, în special în ceea ce privește învățămintele trase în urma eșecului din Afganistan;
Înzestrarea UE cu o politică de securitate și de apărare grație busolei strategice ca vector de autonomie strategică 1.
subliniază că UE se confruntă cu:
— amenințările noi și în continuă evoluție care provin atât de la actorii statali, cât și de la cei nestatali într-o lume multipolară, cum ar fi terorismul, creșterea autoritarismului, amenințările hibride prin mijloace de război hibride, cum ar fi atacurile cibernetice, precum și instrumentalizarea migrației, dezinformarea și ingerințele externe, care au estompat liniile dintre război și pace, amenințările tot mai mari la adresa resurselor naturale, securitatea energetică și schimbările climatice; — militarizarea crescândă în întreaga lume, într-un context de concurență între puterile mondiale, cu o dimensiune militară tot mai mare și cu tensiuni geopolitice în creștere, o epocă de „pace de fațadă” caracterizată de concurență ostilă, reducerea eforturilor de dezarmare și slăbirea regimurilor internaționale de control al armelor, proliferarea armelor de distrugere în masă (ADM), inclusiv a armelor nucleare, și utilizarea armelor chimice; — o vecinătate încă instabilă, atât în est, cât și în sud; consideră că instabilitatea și imprevizibilitatea de la frontierele Uniunii și în vecinătatea sa imediată (Africa de Nord, Orientul Mijlociu, Caucaz, Balcani, Mediterana de Est, etc.), precum și în vecinătatea sa extinsă (Sahel, Cornul Africii etc.), împreună cu agresiunea Rusiei împotriva Ucrainei și a Georgiei, constituie o amenințare directă și indirectă la adresa securității continentului; subliniază legătura indisolubilă dintre securitatea internă și cea externă; recunoaște că implicarea activă în vecinătate este în interesul Uniunii Europene; subliniază importanța stabilității în Balcanii de Vest; constată cu îngrijorare intensificarea activităților de militarizare a Peninsulei Crimeea și a încercărilor Federației Ruse de a destabiliza regiunea Mării Negre;