6.9.2022.
LV
Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis
C 342/93 Trešdiena, 2022. gada 16. februāris
4. uzskata, ka daudzu un dažādu samazinātu likmju piemērošanai ir leģitīms mērķis sabiedrībā, it īpaši mazināt PVN sistēmas regresijas tendenci un palīdzēt sasniegt konkrētus valsts politikas mērķus, piemēram, nodrošināt piekļuvi pirmās nepieciešamības precēm un nozarēm, tādām kā veselības aizsardzības un pārtikas nozare, taču tā arī veicina nodokļu sistēmas sarežģītību un nepārredzamību, palielina atbilstības nodrošināšanas izmaksas un var atvieglot krāpšanu; apzinās, ka samazinātu likmju piemērošana var izraisīt patēriņa cenu samazināšanos, taču tā ir atkarīga no vairākiem citiem faktoriem; tādēļ atzīmē, ka būtu jāveic pamatīga analīze un ietekmes izvērtēšana;
5. atzīmē būtiskās atšķirības starp dalībvalstīs piemērotajām standartlikmēm un šo atšķirību izraisīto nodokļu sistēmas sarežģītību, pat ja tās pamatojums ir atšķirīgās valstu ekonomiskās sistēmas; uzsver, ka šo sarežģītību vēl vairāk palielina dažādie veidi, kādos tiek piemērotas samazinātās likmes, kas ir leģitīmi, lai īstenotu sociālās un vides jomas mērķus; atgādina, ka iespēja piemērot īpaši samazinātas likmes (piecās dalībvalstīs) un t. s. stāvvietas (parking) likmes (piecās dalībvalstīs) ir papildu šķērslis saskaņotai un pilnībā sadarbspējīgai kopējai sistēmai;
6. apzinās, ka sistēmu aizvien sarežģītāku padara ne tikai dažādo likmju piemērošana, bet arī atbrīvojumi un atkāpes, kam jābūt izņēmumam; atgādina par īpašo situāciju, kad dalībvalstīm, kas pievienojās pirms 1992. gada, un tām, kas pievienojās pēc 1992. gada, tiek piemēroti atšķirīgi režīmi, proti, atšķirīgi noteikumi; aicina Komisiju risināt šo problēmu turpmākos tiesību aktu priekšlikumos;
7. atzīmē, ka pēdējās divās desmitgadēs Komisija ir sākusi gandrīz 200 pārkāpuma procedūras PVN jomā; aicina to iesniegt saistībā ar šīm procedūrām gūto svarīgāko konstatējumu kopsavilkumu, lai to izmantotu par pamatu turpmākiem tiesību aktu priekšlikumiem par samazinātām likmēm, atbrīvojumiem un netransponēšanu;
8. atzīmē, ka Covid-19 pandēmija bija attaisnojums ar PVN saistītiem izņēmuma noteikumiem, tādējādi apliecinot nepieciešamību pēc zināmas elastības, kad nākas saskarties ar ārkārtas vai negaidītiem apstākļiem; mudina Komisiju to ņemt vērā turpmākos tiesību aktu priekšlikumos par PVN;
9. konstatē, ka PVN iztrūkums svārstās līdz ar ekonomikas ciklu un ka zema nodokļu saistību izpildes pakāpe dažreiz tiek saistīta ar augstām PVN standartlikmēm, zemāku likumdošanas un tiesu efektivitāti, vājākām juridiskajām institūcijām, augstāku korupcijas uztveres līmeni un vispārējo ēnu ekonomikas īpatsvaru kopējā ekonomikā;
10. ar bažām atzīmē, ka dažas dalībvalstis parasti neatbrīvo no PVN ziedojumus natūrā — lai gan saskaņā ar spēkā esošo PVN direktīvu šāda atbrīvošana ir iespējama —, kā rezultātā uzņēmumi iznīcina patēriņa preces, it īpaši atpakaļ atdotās; aicina Komisiju izdot norādījumus dalībvalstīm, paskaidrojot, ka PVN atbrīvojumu piemērošana ziedojumiem natūrā ir saderīga ar spēkā esošajiem ES tiesību aktiem par PVN, līdz dalībvalstis būs pieņēmušas Padomes 2018. gada priekšlikumu COM(2018)0020 final (98. panta 2. punkts);
11. pauž nožēlu par to, ka nav pieejami dati par reģionālajām atšķirībām, jo šādu datu trūkums varētu būt svarīgs šķērslis PVN iztrūkuma mērīšanai; aicina Komisiju pārbaudīt, vai reģionālo PVN iztrūkuma mērījumu publicēšana varētu būt vērtīgs instruments pārredzamības uzlabošanai un PVN iztrūkuma samazināšanai;
Samazinātu PVN likmju lielās dažādības ietekme uz uzņēmumiem
12. uzskata, ka pašreizējā samazināto likmju dažādība uzņēmumiem rada papildu administratīvo slogu; atzīmē, ka kopējo PVN saistību izpildes izmaksu īpatsvars uzņēmumu apgrozījumā dalībvalstīs ir robežās no 1 % līdz 4 %; atzīmē arī to, ka digitalizācija var būtiski veicināt atbilstības nodrošināšanas izmaksu samazināšanu uzņēmumiem;
13. konstatē, ka MVU saskaras ar proporcionāli augstākām atbilstības nodrošināšanas izmaksām, jo šīs izmaksas ir fiksētas un nav atkarīgas no uzņēmuma lieluma, un ka augstas atbilstības nodrošināšanas izmaksas ir šķērslis iekļūšanai ES iekšējā tirgū; tādēļ uzskata, ka atšķirīgu PVN režīmu piemērošana Eiropas Savienībā var atturēt visāda veida uzņēmumus, bet it īpaši MVU, no ES iekšējās tirdzniecības; tomēr atzīmē, ka empīriskie pierādījumi par atšķirīgu PVN sistēmu ietekmi uz starptautisko tirdzniecību un par to, vai šīs atšķirības var radīt nevienlīdzīgus konkurences apstākļus, it īpaši augsto atbilstības nodrošināšanas izmaksu, atbrīvojumu un nepilnīgo atmaksas sistēmu dēļ, nav pārliecinoši;