6.9.2022.
LV
Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis
C 342/75 Trešdiena, 2022. gada 16. februāris
46. uzskata, ka ir ļoti būtiski sabiedrībā veidot plašu vienprātību par atjaunīgās atkrastes enerģijas projektiem, iesaistot vietējos rīcībspēkus, lai uzlabotu atkrastes vēja enerģijas un ar to saistītās plašās infrastruktūras akceptēšanu sabiedrībā; prasa projektos pārredzami un jēgpilni iesaistīt piekrastes kopienas, tostarp kopienas visattālākajos reģionos un salās, ka arī citas ieinteresētās personas; uzsver, cik būtiski ir palielināt sabiedrības uzticēšanos tam, ka ar atjaunīgo enerģiju var panākt enerģētisko neatkarību un energoapgādes drošību; mudina Komisiju un dalībvalstis izveidot vienotus kontaktpunktus, kuros sniegtu saskaņotu informāciju par iespējām saņemt finansējumu demonstrējumu projektiem, kuros izmantotas transformatīvas atkrastes atjaunīgās energotehnoloģijas;
Jūras telpisko plānu un valstu enerģētikas un klimata plānu saskaņošana
47. atzīmē, ka paredzamā kopējā platība, kas vajadzīga, lai atkrastes vēja enerģijas jauda ziemeļu jūrās atbilstu 2050. gada mērķiem, aizņems 2,8 %; ir pārliecināts, ka jūras telpas sadale būs sekmīgāka, ja atkrastes atjaunīgo energoresursu attīstītāji tiks iesaistīti procedūras sākumposmā; uzsver, ka uzstādīšanas vieta jāapstiprina pēc tam, kad pabeigta kopīga jūras telpiskā plānošana un ņemta vērā integrētā piekrastes pārvaldība, kam ir pārrobežu raksturs; prasa, lai process būtu pārredzams un varētu piekļūt reģionālajiem jūras telpiskajiem plāniem, kas visām ieinteresētajām personām nodrošinātu agrīnu un iekļaujošu pieeju;
48. vērš uzmanību uz ieteikumiem, kas sniegti pamatprogrammas “Apvārsnis 2020” finansētajā projektā par Eiropas jūru daudzveidīgu izmantošanu, kurā šādas iespējas pētītas piecos ES jūras baseinos; atkārtoti norāda, ka okeāna ilgtspējīgu izmantošanu vairs nevar pārvaldīt tikai viena nozare, ka ir vajadzīga holistiskāka, integrētāka pieeja un ka daudzveidīga izmantošana nenozīmē vienīgi vienas un tās pašas jūras teritorijas kopīgu izmantošanu, bet tai jābūt saistītai ar infrastruktūras un citu aktīvu kopīgu izmantošanu un kopīgām darbībām;
49. uzsver, ka steidzami jānodrošina pietiekama telpa atkrastes atjaunīgo energoresursu izvēršanai, un uzskata, ka daudzveidīgas izmantošanas vajadzības ir proaktīvi jāsekmē un jāstimulē, izmantojot publiskos regulatorus un attiecīgas atbalsta programmas, kas ir daudz plašākas par telpiskās plānošanas risinājumiem; atzīmē, ka jūras telpisko plānu izstrādē dalībvalstis ne vien tika aicinātas iegūt labākos pieejamos datus un plašu sabiedrības atbalstu, bet arī meklēt iespējas, kā varētu savietot dažādas jūrniecības darbības;
50. atzīmē, ka saskaņā ar Regulu (ES) 2018/1999 dalībvalstīm nacionālie enerģētikas un klimata plāni (NEKP) bija jāiesniedz līdz 2019. gada 31. decembrim un reizi divos gados ir jāiesniedz progresa ziņojums; atzīmē, ka saskaņā ar Direktīvu 2014/89/ES jūras telpiskie plāni dalībvalstīm bija jāizstrādā līdz 2021. gada 31. martam; pauž nožēlu, ka joprojām ne visas dalībvalstis ir iesniegušas jūras telpiskos plānus, un mudina Komisiju rīkoties; atzīmē, ka attiecībā uz telpas sadalījumu pastāv NEKP un JTP nesaderības risks; uzsver, ka steidzami jāsaskaņo JTP direktīva un NEKP regula, kā arī citi attiecīgie ES tiesību akti; mudina dalībvalstis nekavējoties koordinēt un izstrādāt plānus atkrastes energoresursu attīstībai līdz 2030. gadam un vēlākam posmam;
51. šajā sakarībā atzinīgi vērtē stratēģijas mērķi nodrošināt ilgtermiņa satvaru, ar ko veicinātu stabilu līdzāspastāvēšanu starp atkrastes infrastruktūru un citiem jūras telpas izmantošanas veidiem un sekmētu vides aizsardzību;
52. aicina Komisiju un dalībvalstis īstenot pilna un holistiska aprites cikla pieeju, kad tās plāno un līdz 2050. gadam ievieš atkrastes atjaunīgos energoresursus ar 300 GW līdz 450 GW jaudu;
53. aicina Komisiju analizēt atkrastes iekārtu dezekspluatācijas ietekmi un vajadzības gadījumā pieņemt ES stratēģiju par atkrastes iekārtu ilgtspējīgu dezekspluatāciju, lai samazinātu ietekmi uz vidi, drošību un ekonomiku; uzsver, ka šādā stratēģijā jāietver tagadējo iekārtu demontāža un turpmākās dezekspluatācijas darbības; uzsver, ka turpmāks ES mēroga tiesiskais satvars būs nepieciešams tikai tad, ja analīzē tiks konstatēts, ka ES dalībvalstu tagadējā tiesiskajā satvarā un instrumentos ir būtiski trūkumi; mudina Komisiju izveidot vienkāršu uzraudzības sistēmu, ar ko nodrošināt pārredzamu un efektīvu ziņošanu par atkrastes atjaunīgo energoresursu izvēršanas gaitu un konstatēt, vai dalībvalstis virzās uz 2030. un 2050. gada GW mērķrādītāju sasniegšanu; uzskata, ka Komisijai saskaņā ar Atjaunojamo energoresursu direktīvas prasībām par ziņošanu ir jāziņo Parlamentam, vai atkrastes atjaunīgo energoresursu izvēršana notiek pareizi;