6.9.2022.
LV
Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis
C 342/19 Otrdiena, 2022. gada 15. februāris
tiek transponēta ES tiesību aktos, kā Komisijas priekšsēdētāja paziņojusi savā nodomu vēstulē par stāvokli Savienībā 2021. gadā; aicina Padomi ātri pieņemt attiecīgos priekšlikumus, lai tie stātos spēkā 2023. gadā; aicina dalībvalstis apsvērt iespēju publiski atbalstīt līdzīgu starptautisku nolīgumu noslēgšanu arī par citiem piemērotu nodokļu veidiem;
Ieteikumi un reformu jomas 17. norāda, ka jomās, kas ir ļoti svarīgas vienotā tirgus un kapitāla tirgu savienības darbībai, piemēram, nodokļu uzlikšanas un kapitāla tirgu savienības jomā, ir pamatota lielāka saskaņošana, vai nu izmantojot uzlabotu koordināciju starp dalībvalstīm, vai ES līmeņa pasākumus; 18. uzsver, ka dalībvalstis joprojām izmanto atšķirīgus kritērijus, lai noteiktu rezidences vietu nodokļu vajadzībām, tādējādi radot nodokļu dubultas uzlikšanas vai dubultas neuzlikšanas risku; šajā sakarā atgādina iniciatīvas, kas izklāstītas Komisijas 2020. gada jūlija rīcības plānā, kura mērķis ir tiesību akta priekšlikuma izstrāde līdz 2022. gadam vai 2023. gadam, lai precizētu, kādos gadījumos nodokļu maksātāji, kas Eiropas Savienībā darbojas pāri robežām, ir uzskatāmi par rezidentiem nodokļu vajadzībām; ar nepacietību gaida šo priekšlikumu, kura mērķim vajadzētu būt konsekventākas nodokļu rezidences noteikšanas nodrošināšanai vienotajā tirgū; 19. atzīmē, ka, ņemot vērā digitalizāciju un būtisko paļaušanos uz nemateriāliem aktīviem, kas rada sarežģītas problēmas pašreizējām nodokļu sistēmām, būtu pamatoti noteikt augstu politikas koordinācijas un saskaņošanas pakāpi, lai radītu vienlīdzīgus konkurences apstākļus un nodrošinātu, ka digitālie uzņēmumi sniedz taisnīgu ieguldījumu sabiedrības labā valstīs, kurās tie veic uzņēmējdarbību; atzīmē, ka, neraugoties uz notiekošajām sarunām ES un ESAO līmenī, dažas dalībvalstis ir apņēmīgi virzījušās uz priekšu valsts digitālā nodokļa ieviešanā; atzīmē arī, ka tam ir bijusi labvēlīga ietekme uz starptautiskajām debatēm; uzsver, ka no šiem valsts līmeņa pasākumiem būtu pakāpeniski jāatsakās pēc efektīva starptautiska risinājuma rašanas; 20. atgādina, ka ES piekrita ieviest jaunu, uz digitālo nodevu balstītu, pašu resursu veidu atveseļošanas instrumenta Next Generation EU finansēšanai, un aicina Komisiju nākt klajā ar alternatīviem priekšlikumiem, kas būs saderīgi ar starptautiskajām saistībām; 21. pauž nožēlu par to, ka atšķirības ienākumu izcelsmes vietā ieturētā nodokļa uzlikšanā un tā atmaksas procedūrās joprojām būtiski kavē turpmāku kapitāla tirgus savienības integrāciju; atzinīgi vērtē Komisijas paziņojumu ierosināt likumdošanas iniciatīvu, lai ieviestu vienotu standartizētu ES mēroga sistēmu atvieglojumu piemērošanai nodokļiem, ko ietur ienākumu izcelsmes vietā; 22. pauž nožēlu par priekšrokas došanu parāda, nevis pašu kapitāla finansēšanai uzņēmumu ienākuma nodokļa uzlikšanā, tādējādi pieļaujot dāsnus procentu maksājumu atskaitījumus no summas, kas apliekama ar nodokli, un tajā pašā laikā neparedzot iespēju līdzīgā veidā atskaitīt pašu kapitāla finansēšanas izmaksas; vērš uzmanību uz strukturālā ziņā neizdevīgo stāvokli, kurā atrodas uzņēmumi, kas ir atkarīgi no pašu kapitāla finansēšanas, it īpaši, ja tie ir jauni un mazi uzņēmumi ar sliktu piekļuvi kredītam; atzīmē, ka priekšrokas došana parāda finansēšanai var sniegt uzņēmumiem stimulu uzņemties pārāk lielu parādu; 23. atzīmē, ka priekšrokas došana parāda finansēšanai būtiski atšķiras starp dalībvalstīm; atzīmē arī to, ka dažas dalībvalstis, lai risinātu šo problēmu, ir noteikušas, ko konkrētas uzņēmumu pašu kapitāla summas netiek apliktas ar nodokli; atgādina, ka daži no šiem atbrīvojumiem ir tikuši izmantoti kā nodokļu likumdošanas nepilnības, lai ļautu starptautiskiem uzņēmumiem mākslīgi atskaitīt valstī noteiktos procentu maksājumus; uzsver — lai izvairītos no izkropļojumiem vienotajā tirgū, par labāku būtu atzīstama kopēja ES līmeņa pieeja; 24. atgādina, ka priekšrokas došanu parāda finansēšanai var novērst, vai nu pieļaujot jaunu to izmaksu atskaitīšanu, kuras saistītas ar pašu kapitāla finansēšanu, vai mazinot iespējas atskaitīt procentu maksājumus; atgādina, ka Parlaments ierosināja ierobežot pārsniedzošo aizņemšanās izmaksu atskaitīšanu līdz 20 % no nodokļu maksātāja peļņas pirms procentu, nodokļu, nolietojuma un amortizācijas maksājumiem, taču Padome pieņēma augstāku robežvērtību, proti, 30 % (10); atgādina — ESAO uzskata, ka 30 % robežvērtība, iespējams, ir pārāk augsta, lai efektīvi novērstu nodokļu bāzes samazināšanos un peļņas novirzīšanu (11);
(10) (11)
Eiropas Parlamenta 2016. gada 8. jūnija nostāja attiecībā uz priekšlikumu Padomes direktīvai, ar ko paredz noteikumus tādas nodokļu apiešanas prakses novēršanai, kas tieši ietekmē iekšējā tirgus darbību (OV C 86, 6.3.2018., 176. lpp.).
ESAO, Public Discussion Draft – BEPS Action 4: Interest Deductions And Other Financial Payments (sabiedriskās apspriešanas rezultātu apkopojuma projekts “BEPS 4.
darbība: procentu maksājumu atskaitījumi un citi finanšu maksājumi”), 2014. g.