6.9.2022.
LV
Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis
C 342/113 Trešdiena, 2022. gada 16. februāris
Eiropā netika veikti 100 miljoni skrīninga testu un nediagnosticēto vēža gadījumu skaits varētu sasniegt 1 miljonu; tā kā 1 no katriem 5 vēža slimniekiem savlaicīgi nesaņēma nepieciešamo ķirurģisko ārstēšanu vai ķīmijterapiju (27); tā kā veselības aprūpes speciālisti ir uzņēmušies pandēmijas radīto slogu un ir strādājuši ļoti saspringtā darba vidē;
G.
tā kā veselībpratība ietver zināšanu un prasmju iegūšanu, izpratni par tiesībām un spēju rīkoties, lai uzlabotu personīgo un sabiedrības veselību; tā kā darbībām, ar kurām saskaņā ar Plānu tiek veicināta veselībpratība, būtu jākoncentrējas uz pacientu un iedzīvotāju iespēju palielināšanu, izmantojot modernus saziņas līdzekļus, kā arī meklējot specializētās zināšanas un sadarbojoties ar pacientu organizācijām un citām NVO, kas jau gadiem ilgi strādā veselībpratības izplatīšanas un vairošanas jomā; tā kā, lai nodrošinātu pacientu iespējas, ir jāpalīdz pacientiem izprast viņu tiesības; tā kā visos centienos uzlabot veselībpratību, tostarp digitālo pratību, būtu jāņem vērā personas, kuras saskaras ar atstumtību, kā arī vajadzības personām ar mācīšanās problēmām; tā kā būtu jāņem vērā nevienlīdzība zināšanās par IT tehnoloģijām, to pieejamībā un izmantošanā, kā arī reģionālās, sociālās un ekonomiskās atšķirības; tā kā nepieciešamā informācija būtu jānodrošina izplatītākajās valodās, kas nav ES valodas, lai sasniegtu migrantus, tikko ieceļojušas personas un citas neaizsargātās grupas un minoritāšu kopienas; tā kā cenšoties uzlabot veselībpratību, atbildība būtu jāvērš uz to, lai palīdzētu iedzīvotājiem noteikt nepatiesu informāciju, norādot uz kaitīgo ietekmi, kāda tai var būt visās vēža aprūpes jomās, tostarp profilaksē, vakcinācijā un ārstēšanā;
H.
tā kā aptuveni 40 % vēža gadījumu ES ir novēršami; tā kā profilakse ir efektīvāka nekā jebkāda ārstēšana, kā arī izmaksu ziņā visefektīvākā ilgtermiņa vēža kontroles stratēģija; tā kā Plānā būtu jāpievēršas visiem galvenajiem vēža riska faktoriem un ar to saistītajiem sociālajiem noteicošajiem faktoriem; tā kā ES līmeņa regulējumam ir ārkārtīgi svarīga nozīme vēža profilaksē, jo ES ir nozīmīga kompetence, kas ietekmē lielāko daļu vēža riska faktoru;
I.
tā kā saskaņā ar EVA ziņojumu Nr.
21/2019 vēzis ir galvenā nepārnēsājamā slimība, kas saistīta ar vidi, un 2016. gadā 32 Eiropas valstīs ar augstiem ienākumiem vairāk nekā 250 000 nāves gadījumu vēža dēļ bija saistāmi ar vides faktoriem; tā kā EVA atzina apkārtējā gaisa piesārņojumu, ķīmiskās vielas, kurināmā sadedzināšanu telpās un radiāciju par vides riska faktoriem, kas var veicināt vēža attīstību;
J.
tā kā gaisa piesārņojums ir galvenais mirstības veicinātājs, jo piesārņojošas vielas no dažādiem avotiem, tostarp enerģijas, transporta, lauksaimniecības un rūpniecības sektora, izraisa 400 000 priekšlaicīgas nāves gadījumu gadā, tostarp plaušu vēzi, sirds slimības un insultu;
K.
tā kā Komisijas paziņojumā par pastiprinātu sadarbību, kas vērsta pret vakcīnregulējamām slimībām (COM(2018)0245), ir ieteikts izstrādāt ES pamatnostādnes, lai izveidotu visaptverošas elektroniskas imunizācijas informācijas sistēmas valsts līmenī efektīvai imunizācijas programmu uzraudzībai; tā kā tas darāms, pilnībā ievērojot datu aizsardzības noteikumus; tā kā cilvēka papilomas vīruss (HPV) ir seksuāli transmisīva infekcija, kas saistīta ar gandrīz 5 % no visiem sieviešu un vīriešu vēža veidiem visā pasaulē, proti, ar dzemdes kakla un mutes dobuma un rīkles vēzi, kā arī anālo, dzimumlocekļa, vaginālo un vulvas vēzi; tā kā ir svarīgi gan sasniegt HPV vakcinācijas aptveri meitenēm, gan izveidot kvalitatīvu un organizētu dzemdes kakla vēža skrīningu, lai sasniegtu PVO izvirzītos 2030. gada mērķus izskaust dzemdes kakla vēzi kā sabiedrības veselības problēmu; tā kā HPV vakcinācijas rādītāji dalībvalstīs ir satraucoši zemi; tā kā diemžēl pastāv būtiskas vakcinācijas tvēruma atšķirības starp dalībvalstīm — tās svārstās no mazāk nekā 30 % līdz vairāk nekā 70 % (nepieciešamais iedzīvotāju imunitātes līmenis ir 70 %); tā kā Helicobacter Pylori ir galvenais infekciozais vēža cēlonis pasaulē, izraisot galvenokārt nekardijas kuņģa adenokarcinomu;
L.
tā kā pieaug saslimstība ar dažiem endokrīnās sistēmas vēža veidiem (piemēram, vairogdziedzera, krūts un sēklinieku vēzi); tā kā no hormoniem atkarīgu vēža veidu endokrīnās ārstniecības metodes var izraisīt blakusparādības endokrīnās sistēmas darbībā; tā kā vēža ārstēšanai var būt ilgtermiņa ietekme, piemēram, endokrīnās sistēmas blakusslimības izdzīvojušajiem vēža pacientiem; tā kā aptaukošanās ir zināms riska faktors daudziem vēža veidiem, tostarp endokrīnās sistēmas vēža veidiem; tā kā ir zināms, ka saskare ar ķīmiskām vielām, kam piemīt endokrīni
(27)
https://www.europeancancer.org/resources/201:time-to-act.html https://www.europeancancer.org/timetoact/impact/data-intelligence