2022 9 6
LT
Europos Sąjungos oficialusis leidinys
C 342/93 2022 m. vasario 16 d., trečiadienis
4. mano, kad daugelio lengvatinių tarifų taikymas turi teisėtą tikslą visuomenėje, visų pirma siekiant sumažinti PVM sistemos regresyvumą ir padėti pasiekti tam tikrus nacionalinės politikos tikslus, kaip antai prieigą prie pagrindinių prekių ir sektorių, pavyzdžiui, sveikatos ir maisto sektoriaus, tačiau jis taip pat prisideda prie mokesčių sistemos sudėtingumo ir neskaidrumo, didina reikalavimų laikymosi išlaidas ir gali palengvinti sukčiavimą; supranta, kad taikant lengvatinius tarifus gali sumažėti kaina vartotojui, tačiau tai priklauso nuo daugelio kitų veiksnių; todėl pažymi, kad reikia atlikti nuodugnią analizę ir poveikio vertinimą;
5. atkreipia dėmesį į reikšmingus valstybių narių taikomų standartinių tarifų skirtumus ir dėl to atsirandantį sistemos sudėtingumą, net jei tai pateisinama skirtingomis nacionalinėmis ekonomikos sistemomis; pabrėžia, kad skirtingi lengvatinių tarifų taikymo būdai, kurie yra teisėti siekiant socialinių ir aplinkosaugos tikslų, dar labiau didina šį sudėtingumą; primena, kad galimybė taikyti ypač mažus lengvatinius tarifus (penkiose valstybėse narėse) ir „stovėjimo“ tarifus (penkiose valstybėse narėse) yra papildoma kliūtis suderintai ir visiškai sąveikiai bendrai sistemai;
6. supranta, kad sistema tampa vis sudėtingesnė ne tik dėl tarifų įvairovės, bet ir dėl atleidimų nuo mokesčių ir nukrypti leidžiančių nuostatų, kurios turi būti pripažintos išlygomis; primena konkrečią situaciją dėl nevienodo požiūrio į valstybes nares, prisijungusias iki 1992 m. ir vėliau, nes joms taikomos skirtingos taisyklės; ragina Komisiją spręsti šį klausimą būsimuose pasiūlymuose dėl teisėkūros procedūra priimamų aktų;
7. pažymi, kad per pastaruosius du dešimtmečius Komisija pradėjo beveik 200 su PVM susijusių pažeidimų nagrinėjimo procedūrų; ragina ją pateikti šių procedūrų pagrindinių išvadų santrauką kaip būsimų pasiūlymų dėl teisėkūros procedūra priimamų aktų, susijusių su lengvatiniais tarifais, atleidimu nuo mokesčių ir neperkėlimu į nacionalinę teisę, pagrindą;
8. pažymi, kad COVID-19 pandemija pateisino su PVM susijusias išimtis, nes susidūrus su skubiomis ar netikėtomis aplinkybėmis reikia tam tikro lankstumo; primygtinai ragina Komisiją į tai atsižvelgti rengiant būsimus pasiūlymus dėl teisėkūros procedūra priimamų aktų dėl PVM;
9. pažymi, kad PVM surinkimo atotrūkis svyruoja priklausomai nuo ekonomikos sąlygų, ir kad menkas mokestinių prievolių vykdymas kartais siejamas su aukštais standartiniais PVM tarifais, mažesniu teisminiu ir teisiniu veiksmingumu, silpnesnėmis teisminėmis institucijomis, pastebėtu didesniu korupcijos lygiu ir bendra šešėlinės ekonomikos dalimi bendrojoje ekonomikoje;
10. pažymi, kad kai kurios valstybės narės paprastai neatleidžia nuo PVM dovanų natūra, todėl įmonės sunaikina vartojimo prekes, visų pirma grąžinamas prekes, nors toks atleidimas yra įmanomas pagal galiojančią PVM direktyvą; ragina Komisiją parengti gaires valstybėms narėms ir paaiškinti, kad atleidimas nuo PVM dovanoms natūra yra suderinamas su galiojančiais Sąjungos teisės aktais dėl PVM iki tol, kol valstybės narės priims Tarybos pasiūlymą (COM(2018)0020, 98 straipsnio 2 dalis);
11.
apgailestauja, kad nėra duomenų apie regioninius skirtumus, kurie gali būti pagrindinė PVM surinkimo atotrūkio matavimo kliūtis; ragina Komisiją patikrinti, ar regionų PVM atotrūkio matavimų rengimas ir skelbimas viešai galėtų būti vertinga priemonė siekiant padidinti skaidrumą ir sumažinti PVM atotrūkį;
Lengvatinių tarifų įvairovės poveikis įmonėms
12. laikosi nuomonės, kad dėl dabartinės lengvatinių tarifų įvairovės įmonės patiria papildomą administracinę naštą; pažymi, kad bendros PVM reikalavimų laikymosi išlaidos valstybėse narėse sudaro nuo 1 iki 4 proc. įmonių apyvartos; pažymi, kad skaitmeninimas gali labai prisidėti prie reikalavimų laikymosi išlaidų mažinimo įmonėms;
13. pažymi, kad MVĮ reikalavimų laikymosi išlaidos proporcingai didesnės, nes jos yra fiksuotos ir nepriklauso nuo įmonės dydžio, ir kad didelės reikalavimų laikymosi išlaidos sudaro kliūčių patekti į ES vidaus rinką; todėl mano, kad skirtingos PVM sistemos ES valstybėse gali būti viena iš ES vidaus prekybos kliūčių visoms įmonėms, bet ypač MVĮ; vis dėlto pažymi, kad empiriniai įrodymai, susiję su diferencijuotų PVM sistemų poveikiu tarptautinei prekybai, yra neįtikinami, ir nėra nustatyta, ar jos galėtų sukurti nevienodas sąlygas tokiai prekybai, visų pirma dėl didelių reikalavimų laikymosi išlaidų, atleidimo nuo mokesčių ir netobulų grąžinimo sistemų;