2022 9 6
LT
Europos Sąjungos oficialusis leidinys
C 342/199 2022 m. vasario 17 d., ketvirtadienis
Konkretūs su žmogaus teisėmis susiję klausimai COVID-19
34. pabrėžia, kad dėl COVID-19 labai sustiprėjo pastarojo meto neliberalių demokratijų ir autoritarinių režimų skatinamos demokratiją silpninančios tendencijos; apgailestauja dėl to, kad šie režimai piktnaudžiavo epidemiologine krize, kad dar labiau suvaržytų saviraiškos, susirinkimų ir religijos bei tikėjimo laisvę, ribodami demokratinių institucijų veikimą, slopindami nepritarimą, įskaitant žiniasklaidos laisvės ribojimą internete ir realiame gyvenime, ir vykdydami kritikų bei informatorių šmeižto kampanijas; taip pat apgailestauja dėl to, kad tokie režimai taip pat vykdė marginalizuotų gyventojų, visų pirma čiabuvių ir kitų mažumų, diskriminaciją, masiškai naudojo sekimo priemones, vykdė dezinformacijos kampanijas, ribojo prieigą prie informacijos, visų pirma informacijos iš pliuralistinės ir nepriklausomos žiniasklaidos, visai išjungdami internetą, ribodami dažnių juostą ir blokuodami turinį, įgyvendindami neatidėliotinas priemones nenustatant aiškių jų atšaukimo kriterijų, ribodami demokratinį rinkimų vykdymą ir taikydami atrankinę prieigą prie sveikatos priežiūros paslaugų, kaip tam tikrų gyventojų grupių diskriminavimo priemonę;
35. pripažįsta, koks svarbus žmogaus teisių gynėjų vaidmuo reaguojant į COVID-19 pandemiją, prisiimant daugybę naujų papildomų funkcijų savo kasdieniame darbe žmogaus teisių srityje, nepaisant didelės ir neproporcingos rizikos, su kuria jie susiduria; susirūpinęs pažymi, kad visame pasaulyje vyriausybės naudojo pandemiją kaip galimybę konkrečiai persekioti žmogaus teisių gynėjus, atsisakydamos juos paleisti iš kalėjimo, pratęsdamos jų sulaikymą neleidžiant susisiekti, apribodamos lankymą kalėjimuose ir uždaruose teismo posėdžiuose nuteisdamos juos, remiantis suklastotais kaltinimais;
36. kadangi COVID-19 pandemija padarė neigiamą poveikį ekonominėms ir socialinėms teisėms daugelyje pasaulio šalių, o dėl sveikatos ir vėlesnės ekonomikos krizės pradėjo didėti nelygybė valstybėse ir tarp jų; smerkia nuolatinius valdžios institucijų bandymus nepateikti tarptautiniams tyrėjams gyvybiškai svarbios informacijos apie COVID-19 kilmę ir plitimą; atkreipia dėmesį į tai, kad labai neigiamas COVID-19 pasekmes neproporcingai patyrė pažeidžiamoje padėtyje esančios grupės, įskaitant, be kita ko, moteris, LGBTIQ asmenis, neturtingus žmones, vaikus, neįgaliuosius, migrantus, pabėgėlius, prieglobsčio prašytojus, religines, tikėjimo ir kitas mažumas, neoficialiai dirbančius darbuotojus ir kalėjimuose kalinčius ar sulaikytus asmenis; pabrėžia, kad pažeidžiamoje padėtyje esančias grupes taip pat labiau veikia neigiami ekonominiai ir socialiniai pandemijos padariniai, bei sveikatos priežiūros ir švietimo prieinamumo apribojimai; susirūpinęs pažymi, kad daugėja netolerancijos, diskriminacijos ir neapykantą kurstančių kalbų prieš tam tikras pažeidžiamoje padėtyje esančias grupes, visų pirma prieš mažumų grupes, taip pat pagrindinių laisvių apribojimų;
37. pabrėžia, kad ES turėtų labiau remti neigiamų COVID-19 pasekmių šalinimą, visų pirma atsižvelgiant į pažeidžiamoje padėtyje esančias grupes; šiuo tikslu ragina ES skubiai sustiprinti pastangas panaikinti nerimą keliantį visuotinio vakcinų paskirstymo disbalansą ir taip įvykdyti savo ankstesnį įsipareigojimą remti COVID-19 vakcinos kaip visuotinės viešosios gėrybės idėją, be kita ko, perduodant technologijas ir didinant vietos gamybą, be kita ko, C-TAP (COVID-19 Technology Access Pool), siekiant užtikrinti, kad vakcinos būtų prieinamos, pasiekiamos ir įperkamos kuo daugiau žmonių; pabrėžia, kad svarbu remti švietimo ir sveikatos priežiūros sistemų stiprinimą, kad jos taptų atsparios būsimoms grėsmėms; ragina ES ir jos valstybes nares padidinti pagrindinių viešųjų sveikatos priežiūros paslaugų teikimui skiriamą finansavimą; atsižvelgdamas į tai pabrėžia socialinės apsaugos svarbą; ragina labiau remti novatoriškas šios srities technologijas ir palankiai vertina Europos komandos iniciatyvą; pripažįsta teisę į fizinę ir psichinę sveikatą, kuri daugelyje šalių vis dar yra stigmatizavimo ir diskriminavimo objektas, ir atkreipia dėmesį į tai, kad COVID-19 pandemija atskleidė didžiulį nepasirengimą teikti psichikos sveikatos priežiūros paslaugas;
Žmogaus teisių gynėjai
38. giria svarbų darbą, kurį atlieka visi žmogaus teisių gynėjai visame pasaulyje, kartais mokėdami už tai didžiausią kainą, ir, naudodamasis šia proga, pripažįsta visų žmogaus teisių gynėjų indėlį į žmogaus teisių judėjimą; pakartoja, kad žmogaus teisių gynėjai dažnai yra vieninteliai asmenys, galintys vykdyti stebėseną vietoje ir ginti žmogaus teises teritorijose, kurios yra okupuotos ar aneksuotos, ypač įšaldytų konfliktų zonose, kuriose tiek tarptautinė bendruomenė, tiek ES turi ribotus pajėgumus imtis veiksmų;
39. yra labai susirūpinęs dėl nesaugios žmogaus teisių gynėjų padėties ir apgailestauja dėl to, kad jie tampa didėjančio smurto, įskaitant tikslinius žudymus, aukomis; atkreipia dėmesį į tai, kad kai kuriose šalyse ypač didelį susirūpinimą kelia žmogaus teisių gynėjų persekiojimas, priekabiavimas prie jų, bauginimas, pagrobimai ir neteisminės egzekucijos; pabrėžia, kad moterų, darbo, aplinkos ir čiabuvių žmogaus teisių gynėjų padėtis yra ypač sunki ir ją dar labiau pablogino COVID-19;