2022.9.6.
HU
Az Európai Unió Hivatalos Lapja
C 342/83 2022. február 16., szerda
17. úgy véli e tekintetben, hogy az Unióból való kilépésre vonatkozó döntés jelentős politikai és gazdasági következményekkel jár; úgy véli, hogy az Egyesült Királyság a kilépésről szóló döntést megelőzően nem elemezte nyíltan és teljes körűen e következményeket, ami az eljárásra való felkészülés hiányát eredményezte; úgy véli, hogy a brit polgárok hiányos ismeretekkel rendelkeztek az Európai Unióról, és nem kaptak megfelelő tájékoztatást az Unióból való kilépésre vonatkozó döntés messzemenő következményeiről;
18.
véleménye szerint az EUSZ 50. cikkének a bejelentésről és az EUSZ 50. cikke (3) bekezdése szerinti időszak meghosszabbításáról szóló rendelkezéseit az Egyesült Királyság kormányainak politikai tétovázásaira és következetlensé­ geire való reagálásként kellő rugalmassággal kezelték, megőrizve a kilépési folyamat integritását és fenntartva az Unió jogrendjét;
19. emlékeztet arra, hogy a kilépésre vonatkozó döntés a tagállamok szuverén joga, és hogy az Unió köteles elismerni az adott állam szándékát; kiemeli, hogy az EUSZ 50. cikke nem határozza meg, ennélfogva nem korlátozza a kilépési szándék bejelentésének formáját; ebben az összefüggésben úgy véli, hogy amennyiben valamely tagállam nem tartja tiszteletben az uniós jogot, és/vagy kifejezi azon szándékát, hogy nem alkalmazza a Szerződéseket, vagy nem ismeri el az EUB joghatóságát, és nem tartja tiszteletben ítéleteit, az egyértelműen az uniós tagsághoz kapcsolódó kötelezettségek elutasítását jelenti;
20.
rámutat arra, hogy az Európai Unióból való kilépés jellegénél fogva összetett folyamat, és hogy a kilépő tagállamnak az Unióval való jövőbeni kapcsolatai tekintetében hozott politikai döntései fokozhatják ezt az összetettséget;
A rendezett kilépés fontossága
21. úgy véli, hogy bár a kilépés nincs a kilépő tagállam és az Unió közötti megállapodás feltételéhez kötve, az Egyesült Királyság kilépésének folyamata igazolja a kilépés szabályairól szóló megállapodás megkötésének fontosságát, különösen az érintett polgárok jogainak és jogos elvárásainak védelme céljából;
22. úgy véli, hogy az uniós intézmények minden tőlük telhetőt megtettek, és teljesítették a megállapodás megkötésére vonatkozó kötelezettségüket; elismerését fejezi ki a megállapodás nélküli brexit elkerülése érdekében tett erőfeszítésekért; e tekintetben rámutat, hogy amennyiben nem sikerül megállapodásra jutni, az EUSZ 50. cikkének (3) bekezdésével összhangban a kilépés a Tanács értesítését követő két év elteltével lép hatályba; hangsúlyozza, hogy az EUSZ nem tartalmaz rendelkezéseket a megállapodás nélküli forgatókönyv és a rendezetlen kilépés kezelésére;
23. hangsúlyozza, hogy az EU egységes piacának nagyfokú integráltsága miatt a tagállamok valamelyikének kilépése a gazdasági tevékenység összes területét érinti, és jogi és adminisztratív kiigazításokra van szükség minden uniós, tagállami és helyi szinten; ismételten hangsúlyozza a Bizottság és a tagállamok által a közigazgatás minden szintjén, valamint a polgárok és a magánszektor figyelmének felhívása és felkészítése terén az érdekelt felek felkészítésére irányuló számos egyedi közlemény közzététele, valamint egyoldalú és átmeneti rendkívüli intézkedések időben történő elfogadása révén végzett munka fontosságát a megállapodás nélküli forgatókönyv és a rendezetlen kilépés lehetőségének megakadályozása érdekében;
24. megállapítja, hogy az EUMSZ nem határoz meg érdemi követelményeket a kilépő tagállam és az Unió közötti jövőbeli kapcsolat kerete és annak a kilépés szabályaival való kapcsolata tekintetében; emlékeztet ugyanakkor arra, hogy az EUSZ 50. cikkének (2) bekezdése értelmében a kilépésről rendelkező megállapodásnak figyelembe kell vennie a kilépő állam Unióval való jövőbeli kapcsolatainak keretét;
25. megállapítja, hogy az Egyesült Királyság kilépése esetében a kilépésről szóló bejelentés időpontjától számított, az EUSZ 50. cikkének (3) bekezdésében meghatározott kétéves időszak – amelynek lejárta után a Szerződések már nem alkalmazandók a kilépő tagállamra – túl rövidnek bizonyult a rendezett kilépéshez, mivel ezen időszakot háromszor meg kellett hosszabbítani, és ezt követően szükség volt még egy átmeneti időszakra is; emlékeztet arra, hogy ez az időszak az EUSZ 50. cikkének (3) bekezdésével összhangban meghosszabbítással növelhető; úgy véli, hogy ez a hosszabbítás lehetővé teszi a tárgyalások folytatását, hogy el lehessen kerülni a radikális szétválást; emlékeztet azonban arra, hogy a kétéves időszak és annak további meghosszabbításai során a polgárok, a gazdasági szereplők, a tagállamok és a harmadik országbeli kereskedelmi partnerek példátlan mértékű jogi bizonytalansággal szembesültek;