2022.9.6.
HU
Az Európai Unió Hivatalos Lapja
C 342/55 2022. február 16., szerda
a fajspecifikus irányelvekre való tekintettel, figyelembe véve a gazdaságok jellegét, az állatok életének különböző szakaszait, a nem az állattenyésztés részét képező, de a gazdaságokban alkalmazott gyakorlatokat, a hagyományokat és a regionális feltételeket, valamint a talaj- és éghajlati viszonyok sokféleségét;
37. megjegyzi, hogy az állatjólétre vonatkozó jelenlegi uniós jogszabályok nem átfogóak, és felkéri a Bizottságot, hogy a fajspecifikus jogszabályok hatálya alá jelenleg nem tartozó élelmiszer-termelő fajokra vonatkozó legújabb tudományos ismeretek fényében értékelje a konkrét állatjóléti jogszabályok szükségességét és hatását; tudomásul veszi, hogy hogy az általános irányelv, a sertésekről szóló 2008/120/EK tanácsi irányelv, a csirkékről szóló 2007/43/EK tanácsi irányelv és a tojótyúkokról szóló 1999/74/EK tanácsi irányelv esetében nem állnak rendelkezésre állatjóléti mutatók; elismeri továbbá, hogy hiányoznak a környezeti feltételek – például a levegőminőség (nitrogén, CO2, por), a világítás (időtartam, fényerő) és a minimális zaj – biztosítására és nyomon követésére vonatkozó számszerűsíthető követelmények, ami nemcsak az állatok jólétére van hatással, hanem az értelmezési mozgástér miatt a versenyt is torzítja; kéri, hogy a Bizottság dolgozzon ki ilyen végrehajtható és számszerűsíthető mutatókat, amelyeknek fajspecifikusnak és tudományos szempontból naprakésznek kell lenniük;
38. sürgeti a Bizottságot, hogy egyértelműsítse a tagállamok ellenőrzésére szolgáló keretet, biztosítsa a káros gyakorlatok elleni fellépést, valamint meg nem felelés esetén indítson kötelezettségszegési eljárást; hangsúlyozza a precíziós állattenyésztési technológiák fontosságát, ideértve a gazdaságon belüli állategészségügyi és állatjóléti ellenőrzési eszközökben rejlő lehetőségeket, amely eszközök segítenek megelőzni és hatékonyabban megfékezni a gazdaságokon belüli járványkitöréseket; hangsúlyozza, hogy az állatjóléti jogszabályoknak való meg nem felelés mögött számos tényező húzódik meg, többek között nem érvényesíthető és nem számszerűsíthető, állatokon alapuló mutatók; megállapítja, hogy az ellenőrzések gyakorisága a minimális 1 %-tól a maximális 30 %-ig terjedő tartományban mozog a tagállamokban; aggodalmának ad hangot amiatt, hogy az ellenőrzések gyakoriságának e nagy szórása vagy az ellenőrzésekre vonatkozó rendelet (19) be nem tartásához, vagy az állattenyésztőkre nehezedő nagy nyomáshoz vezet; felhívja ezért a Bizottságot és a tagállamokat, hogy harmonizálják az ellenőrzésekre vonatkozó rendelet végrehajtását, hogy összehangolják az ellenőrzések gyakoriságát a tagállamok és az állattenyésztési ágazatok között; kéri a Bizottságot, hogy évente tegyen jelentést az Európai Parlamentnek az uniós mezőgazdasági üzemekben tartott állatok jólétének javítására irányuló intézkedéseiről és a tagállamok intézkedéseiről;
39.
kéri a Bizottságot, hogy minden döntéshez csatoljon tudományos jelentést és hatásvizsgálatot (beleértve a környezeti, gazdasági és társadalmi hatásokat), amelyeknek figyelembe kell venniük az egyes uniós ágazatok gazdálkodási módszereinek sokféleségét, és elemezniük kell a helyzetet mind az állatok (fajonként és a termelés különböző szakaszaiban), mind az állattenyésztők szempontjából, a polgárok elvárásainak figyelembevétele és egy hatékony tenyésztési rendszer létrehozása céljából, amely biztosítja, hogy az állatok kedvező körülmények között éljenek, hogy az állatjólétet tiszteletben tartsák és az állattenyésztők gazdaságilag nyereségesek legyenek;
40. hangsúlyozza, hogy a tagállamoknak megfelelő végrehajtási mechanizmusokról kell gondoskodniuk (ezeket harmonizálni is lehetne közöttük), és hogy mindenkor biztosítaniuk kell az uniós jogszabályok szigorú végrehajtását; felhívja a Bizottságot, hogy nyújtson be rendszeres jelentéseket a Parlamentnek az uniós állatjóléti jogszabályok végrehajtásáról és érvényesítéséről, amelyeknek a tagállamok, a fajták és a jogsértések típusa szerinti bontásban azonosítaniuk kell a hiányosságokat és a jogsértéseket;
41. felhívja a Bizottságot, hogy alakítson ki jobb együttműködést az összes érdekelt fél között, és segítse elő a tagállamok különböző érdekelt felei közötti párbeszédet annak érdekében, hogy azok közösen mérlegelhessék az állattenyésztési rendszerek fejlődését; ösztönzi a helyes gyakorlatok megosztását az állattenyésztési ágazatok és az országok között; felszólít olyan eszközök kidolgozására, amelyek ösztönzik az úttörő gazdálkodókat a fejlesztési projektekben való részvételre; kéri, hogy a tenyésztőket és az állatjóléttel foglalkozó tudományos munkatársakat vonják be az Európa különböző régióiban végzett tanulmányok valamennyi szakaszába; reméli, hogy a bevált gyakorlatok tanulmányozására és terjesztésére szolgáló dokumentumokat lefordítják az Európai Unió valamennyi nyelvére; elismeri a Horizont Európa programban rejlő kutatási és innovációs lehetőséget, és elvárja, hogy a projektek tekintetében biztosítsák a tagállamok közötti kellő egyensúlyt; arra ösztönzi a Bizottságot, hogy a zöld megállapodás célkitűzéseivel összhangban és az állatjóléti jogszabályok egységesebb tagállami végrehajtása érdekében mozdítson elő eredményorientált megközelítést alkalmazó stratégiát, amely megfelelő környezetet biztosít a tagállami képviselők, tudományos testületek, érdekelt felek, állattenyésztők és nem kormányzati szervezetek összegyűjtéséhez, valamint a véleménycseréhez és a bevált gyakorlatok megosztásához;
(19)
Az Európai Parlament és a Tanács (EU) 2017/625 rendelete (2017. március 15.) az élelmiszer- és takarmányjog, valamint az állategészségügyi és állatjóléti szabályok, a növényegészségügyi szabályok, és a növényvédő szerekre vonatkozó szabályok alkalmazásának biztosítása céljából végzett hatósági ellenőrzésekről és más hatósági tevékenységekről (HL L 95., 2017.4.7., 1. o.).