2022.9.6.
HU
Az Európai Unió Hivatalos Lapja
C 342/171 2022. február 17., csütörtök
F. mivel a technológiai fejlődés, a társadalmak digitalizációja és a nemzetközi gazdasági integráció miatt a fenyegetések egyre összetettebbé válnak; mivel ebből következően a több katonai és/vagy nem katonai eszközt – például dezinformációt, migrációval való zsarolást, kibertámadásokat vagy a gazdasági nyomásgyakorlást – kombináló hibrid fenyegetések is egyre szaporodnak, amelyek az európai érdekek és értékek ellen hatnak, és egyre növekvő veszélyt jelentenek az EU és annak vállalkozásai, közszolgáltatásai és polgárai biztonságára; G. mivel az Unió határainál, illetve egyes uniós szempontból fontos területeken tapasztalható, sokasodó válságkockázatok hatására a tagállamok gyorsreagálási képességek, különösen harccsoportok kialakítását kezdték meg, összhangban az uniós átfogó célokkal; mivel a harccsoportok számos korláttal szembesülnek politikai, szervezeti és pénzügyi téren is; ennélfogva a bevetésükre soha nem került sor; H. mivel az orosz katonai jelenlét Ukrajnában és Ukrajna környékén történő, példa nélküli növelése a Kreml által előterjesztett követelésekkel együtt oda vezethet, hogy Európa újra különböző befolyási övezetekre bomlik, és az EU keleti partnereinek, például Ukrajnának és Grúziának a NATO-hoz való csatlakozásra irányuló törekvései megtörnek; I. mivel a nemzetközi közösség, és különösen az EU kötelezettséget vállalt a Száhel-övezetben és különösen Maliban; mivel a mali junta üdvözölte és már alkalmazza az úgynevezett Wagner-csoporthoz kapcsolódó orosz katonai oktatókat és zsoldosokat a mali katonai tevékenységekben való részvételre; tekintettel arra, hogy ez a cég minden beavatkozása helyszínén erőszakos cselekményeket követett el; J. mivel az Afganisztánból történő kivonulás és a tálibok újbóli hatalomátvétele a régióban és azon túl is megnövelte a terrorizmus veszélyét; mivel az EU KBVP-missziót, az Európai Unió afganisztáni rendfenntartó misszióját (EUPOL Afganisztán) működtette Afganisztánban (2007 és 2016 között), és 17 milliárd EUR-t bocsátott Afganisztán rendelkezésére; mivel a tagállamok a kivonuláskor az Egyesült Államoktól függtek, amely nagyon rövid időn belül 6 000 katonát mozgósított a kabuli repülőtér biztosítására, lehetővé téve ezzel az európai állampolgárok és veszélyben lévő afgán állampolgárok evakuálását; mivel ebben a helyzetben az EU-nak nem volt módja sem légihíd létrehozására, sem saját evakuálási műveletei koordinálására; mivel ha az EU-nak a kabuli evakuációhoz hasonló műveletet kellene végrehajtania, a jelenlegi állapotban nem tudna gyors döntéseket hozni, csapatokat telepíteni, valamint evakuációkat és légihidakat hatékonyan és proaktívan végrehajtani; mivel ebből következik, hogy az EU-nak és tagállamainak sürgősen le kell vonniuk az afgán válság tanulságait, hogy megerősítsék az EU azon képességét, hogy hasonló körülmények között önállóan tudjon fellépni; mivel a stratégiai iránytű lehetővé teszi majd az uniós ambíciószint meghatározását, különösen az afganisztáni kudarcból levont tanulságok tekintetében;
Az EU biztonsági és védelmi doktrínájának kidolgozása a stratégiai iránytű révén, a stratégiai autonómia előmozdítása érdekében 1.
hangsúlyozza, hogy az EU-nak az alábbiakkal kell szembenéznie:
— a többpólusú világban állami és nem állami szereplőktől származó új és kialakulóban lévő fenyegetések, például a terrorizmus, az önkényuralom térnyerése, a hibrid hadviselési eszközök – például kibertámadások – révén megvalósuló hibrid fenyegetések, a migráció eszközként való felhasználása, a dezinformáció és a külföldi beavatkozás, amelyek elmossák a háború és a béke közötti határvonalat, valamint fokozódó fenyegetések a természeti erőforrásokat, az energiabiztonságot és az éghajlatváltozást illetően; — a militarizálódás fokozódása világszerte, egyre növekvő katonai dimenzióval rendelkező, visszatérő globális hatalmi verseny és növekvő geopolitikai feszültségek, egyfajta „békétlen” korszak, amelyet az ellenséges verseny, a leszerelési erőfeszítések és a nemzetközi fegyverzet-ellenőrzési rendszerek csökkenése, a tömegpusztító fegyverek, köztük a nukleáris fegyverek elterjedése, valamint a vegyi fegyverek használata jellemez; — továbbra is instabil szomszédság keleten és délen; úgy véli, hogy az Unió határain és közvetlen szomszédságában (Észak-Afrikában, a Közel-Keleten, a Kaukázusban, a Balkánon, a Földközi-tenger keleti térségében stb.), valamint kiterjesztett szomszédságában (a Száhel-övezetben, Afrika szarván stb.) tapasztalható instabilitás és kiszámíthatatlanság az Ukrajna és Grúzia elleni orosz agresszióval együtt közvetlen és közvetett fenyegetést jelent a kontinens biztonságára nézve; hangsúlyozza a belső és a külső biztonság közötti elválaszthatatlan kapcsolatot; elismeri, hogy a szomszédságban való aktív szerepvállalás az Európai Unió érdekében áll; hangsúlyozza a Nyugat-Balkán stabilitásának fontosságát; aggodalommal állapítja meg a Krím-félsziget fokozódó militarizálását és az Oroszországi Föderáció által a fekete-tengeri térség destabilizálására tett kísérleteket;