2022.9.6.
HU
Az Európai Unió Hivatalos Lapja
C 342/7 2022. február 15., kedd
12. megállapítja, hogy a migráció közvetlen hatással van a városok befogadóképességére, és célzott politikai válaszokat kíván; rámutat az integrációról és társadalmi befogadásról szóló 2021–2027-es uniós cselekvési tervben a befogadó és összetartó társadalmak építése és annak terén rejlő lehetőségekre, hogy a programokat a leginkább nélkülöző városrészekre összpontosítsák; megállapítja továbbá, hogy a közösségvezérelt helyi fejlesztési stratégiák alapvető eszközök a munkahelyteremtésben, a szegénység csökkentésében és a szolgáltatásokhoz való hozzáférés javításában a városi területeken;
13.
kiemeli, hogy a hátrányos helyzetű városi területeken a gyermekek gyakran több kockázati tényezőnek is ki vannak téve, ilyen például a nem megfelelő lakhatás, a hátrányos megkülönböztetés, az erőszak, valamint a nem egyenlő hozzáférés az olyan szolgáltatásokhoz, mint a gyermekgondozás, az egészségügy és az oktatás; felszólítja a tagállamokat, hogy támogassák a helyi gyermekgarancia-programokat a városi gyermekszegénységgel kapcsolatos konkrét kihívások kezelése érdekében;
14. hangsúlyozza a városok szerepét a nemek közötti egyenlőség megteremtésében, és emlékeztet arra, hogy a közös rendelkezésekről szóló rendelettel összhangban a kohéziós politika keretében végrehajtott valamennyi intézkedésnek irányadó elvként kell tekintenie a nemek közötti egyenlőségre az előkészítés, a végrehajtás, a nyomon követés, a jelentéstétel és az értékelés során egyaránt; hangsúlyozza, hogy a kohéziós politika keretében a nemek közötti szakadék áthidalására irányuló fellépésnek interszekcionális megközelítést kell alkalmaznia, amely megfelelő lépéseket tesz a valláson vagy meggyőződésen, fogyatékosságon, életkoron vagy nemi irányultságon alapuló megkülönböztetés megakadályozása érdekében, és amely a nemek közötti egyenlőségre vonatkozó nemzeti stratégiai kereteken alapul; hangsúlyozza továbbá, hogy a kohéziós politikai programok kedvezményezettjei nem alkalmazhatnak diszkriminatív – a legkevésbé pedig a kisebbségekkel, például az LMBTI-közösséggel szemben diszkriminatív – szakpolitikákat; ösztönzi azon potenciális kedvezményezettek, köztük a regionális vagy helyi hatóságok kérelmeinek elutasítását, amelyek az „LMBT-mentes övezetek” meghatározásához hasonló, megkülönböztetésen alapuló politikákat fogadtak el az LMBTI-közösség tagjaival szemben;
15. hangsúlyozza, hogy a nők az egészségügyi kockázatok mellett a Covid19-világjárványhoz kapcsolódó gazdasági kockázatoknak is jobban ki vannak téve; elismeri, hogy a világjárványt követő időszakban a városok gazdaságának helyreállításához elengedhetetlen a nők támogatása a formális és informális ágazatokban, valamint a nőket érintő szempontok jobb beépítése a regionális és városfejlesztési politikai tervezésbe, összpontosítva a nemek közötti egyenlőséget figyelembe vevő városok és közösségek megtervezésére;
16.
kiemeli, hogy a kohéziós politika és a várostervezés terén általános a nemek szerint bontott adatok hiánya, és felhívja a tagállamokat, hogy vezessenek be nemek szerint bontott adatokat használó adatgyűjtési módszereket;
17. hangsúlyozza, hogy a Covid19-világjárvány miatt gyakoribbá vált a kapcsolati erőszak; felhívja a tagállamokat, hogy a kohéziós politika keretében különítsenek el forrásokat, és mozgósítsák a városi hatóságokat a nemi alapú erőszak általános növekedésének kezelése érdekében; arra ösztönzi az uniós városokat, hogy a szexuális zaklatás és a nemi alapú erőszak megelőzése érdekében és azokra reagálva dolgozzanak ki átfogó megközelítéseket, valósítsák meg és értékeljék azokat, elkötelezve magukat az ENSZ nőjogi szervezetének „Biztonságos városok és közterületek a nők és lányok számára” elnevezésű, kiemelt globális kezdeményezése elvei mellett;
18. felhívja az összes tagállamot, hogy sürgősen zárja le a nők elleni és a családon belüli erőszak megelőzéséről és felszámolásáról szóló isztambuli egyezmény ratifikálását; kéri a Bizottságot, hogy tegyen javaslatot a nemi alapú erőszak valamennyi formája elleni fellépésre irányuló jogszabályra, és tegye meg a szükséges lépéseket a nemi alapú erőszaknak az EUMSZ 83. cikkének (1) bekezdésében felsorolt bűncselekmények új területeként való megállapítására;
19. elismeri a formális és informális környezetben a nőkre mint elsődleges gondozókra nehezedő terhet, valamint a gondozás társadalmi értékét, különösen a Covid19-válság idején; rámutat, hogy az EU-szerte nyújtott összes gondozás 80 %-át (nem fizetett) házi gondozók végzik, akiknek 75 %-a nő; rámutat az európai strukturális alapok kiemelkedő szerepére a gondozási szolgáltatásokba történő beruházások biztosításában; üdvözli a Bizottság azon szándékát, hogy európai gondozási stratégiát terjeszt elő;
20. felhívja a figyelmet a munkanélküliségre és különösen az ifjúsági munkanélküliségre, amelyet a Covid19-világjárvány tovább súlyosbított; felhívja a tagállamokat, hogy aktívan vonják be a városi hatóságokat azoknak a programoknak a tervezésébe, amelyek a városi fiatalok szükségleteinek kielégítésére irányulnak, valamint a fiatalok mentális egészségével és jólétével foglalkozó szakpolitikák létrehozásába, amelyek különösen fontosak a Covid19-et követő időszakban;