6.9.2022.
HR
Službeni list Europske unije
C 342/7 utorak, 15. veljače 2022.
12. napominje da migracije izravno utječu na uključivost gradova i iziskuju prilagođene političke odgovore; ističe potencijal akcijskog plana EU-a za integraciju i uključivanje za razdoblje 2021. – 2027. u izgradnji uključivih i povezanih društava i usmjeravanjem programa na najzapostavljenije četvrti; također prima na znanje da su strategije lokalnog razvoja koje predvodi zajednica jedan od ključnih instrumenata za otvaranje novih radnih mjesta, smanjenje siromaštva i poboljšanje pristupa uslugama u urbanim područjima;
13.
ističe da su u zapostavljenim urbanim područjima djeca često izložena višestrukim čimbenicima rizika, kao što su loši stambeni uvjeti, diskriminacija, nasilje i nejednak pristup uslugama kao što su skrb za djecu, zdravstvena zaštita i obrazovanje; poziva države članice da podrže lokalne sustave jamstva za djecu kako bi se riješili posebni izazovi siromaštva djece u urbanim područjima;
14.
ističe ulogu gradova u pogledu rodne ravnopravnosti i podsjeća da bi se u skladu s Uredbom o zajedničkim odredbama u svim mjerama koje se provode u okviru kohezijske politike rodna ravnopravnost trebala uzeti u obzir kao vodeće načelo tijekom njihove pripreme, provedbe, praćenja i evaluacije; ističe da bi se tijekom djelovanja usmjerenog na premošćivanje jaza među spolovima u okviru kohezijske politike trebao primijeniti međusektorski pristup kojim se poduzimaju odgovarajući koraci za sprječavanje bilo kakve diskriminacije na temelju vjeroispovijesti ili uvjerenja, invaliditeta, dobi ili rodne orijentacije i koji se temelji na nacionalnim strateškim okvirima za rodnu ravnopravnost; nadalje, naglašava da korisnici programa kohezijske politike ne bi trebali donositi nikakve diskriminirajuće politike, najmanje one usmjerene protiv manjina, kao što je zajednica LGBTI; potiče odbijanje zahtjeva potencijalnih korisnika, uključujući regionalna ili lokalna tijela, koji su usvojili diskriminatorne politike prema pripadnicima LGBTI zajednice, kao što je proglašenje „zona bez LGBT-ja”;
15.
ističe da su, osim zdravstvenih rizika, žene također osjetljivije na gospodarske rizike povezane s pandemijom bolesti COVID-19; prepoznaje da su za gospodarski oporavak gradova u kontekstu nakon pandemije ključni potpora ženama u formalnim i neformalnim sektorima te bolje uključivanje žena u planiranje politika za regionalni i urbani razvoj usmjerenih na osmišljavanje rodno uključivih gradova i zajednica;
16.
ističe raširene razlike u podacima među spolovima u području kohezijske politike i urbanističkog planiranja te poziva države članice da uvedu metode prikupljanja podataka u okviru kojih se koriste podaci razvrstani po spolu;
17.
ističe činjenicu da je pandemija bolesti COVID-19 dovela do porasta nasilja u obitelji; poziva države članice da dodijele sredstva za kohezijsku politiku i mobiliziraju gradske vlasti kako bi se odgovorilo na porast rodno uvjetovanog nasilja na globalnoj razini; potiče gradove EU-a da razviju, provedu i ocijene sveobuhvatne pristupe za sprečavanje spolnog uznemiravanja i rodno uvjetovanog nasilja na javnim mjestima te odgovora na njih obvezujući se na poštovanje načela globalne vodeće inicijative UN-a za žene pod nazivom „Sigurni gradovi i sigurni javni prostori za žene i djevojčice”;
18. poziva sve države članice da hitno zaključe ratifikaciju Istanbulske konvencije o sprječavanju i borbi protiv nasilja nad ženama; traži od Komisije da predloži zakonodavstvo za rješavanje svih oblika rodno uvjetovanog nasilja i da poduzme potrebne korake za utvrđivanje rodno uvjetovanog nasilja kao novog područja kriminaliteta koje će se uvrstiti u članak 83. stavak 1.
UFEU-a;
19. prepoznaje opterećenje žena kao primarnih skrbnika u formalnom i neformalnom okružju te društvenu vrijednost te skrbi, posebno tijekom krize prouzročene bolešću COVID-19; ističe da 80 % ukupne skrbi u EU-u pružaju (neplaćeni) neformalni njegovatelji, od kojih su 75 % žene; ističe važnu ulogu europskih strukturnih fondova u osiguravanju ulaganja u usluge skrbi; pozdravlja namjeru Komisije da predloži europsku strategiju za skrb;
20.
skreće pozornost na nezaposlenost, a posebno nezaposlenost mladih, koju je pandemija bolesti COVID-19 dodatno pogoršala; poziva države članice da aktivno uključe gradske vlasti u osmišljavanje programa koji ispunjavaju potrebe mladih u gradovima i u oblikovanje politika usmjerenih na mentalno zdravlje i dobrobit mladih, što je posebno ključno u kontekstu nakon pandemije bolesti COVID-19;