C 342/92
FI
Euroopan unionin virallinen lehti
6.9.2022
Keskiviikko 16. helmikuuta 2022
K. ottaa huomioon, että tilintarkastustuomioistuimen lausunnossa nro 11/2020 käsitellään ehdotettua uutta menetelmää arvonlisäveroon perustuvien omien varojen laskemiseksi; ottaa huomioon, että tilintarkastustuomioistuin toteaa lausunnossaan, että ehdotus ”yksinkertaistaa huomattavasti jäsenvaltioiden alv-perusteisten omien varojen laskentaa nykyiseen järjestelmään verrattuna” mutta että tilintarkastustuomioistuin ”on kuitenkin havainnut riskin siitä, että lopullinen monivuotinen painotettu keskimääräinen alv-kanta ei välttämättä ole edustava kaikkien jäsenvaltioiden osalta”; L. toteaa, että covid-19-pandemian aiheuttama sosioekonominen kriisi on vaatinut jäsenvaltioilta huomattavia verotuksellisia ja talousarviotoimia, myös yrityksille myönnettävien tukien muodossa; M. ottaa huomioon, että arvonlisäveroon perustuvien omien varojen osuus EU:n talousarviosta vuonna 2019 oli 11 prosenttia eli yhteensä 17,8 miljardia euroa; N. toteaa, että komission esittämä oikeudenmukaista ja yksinkertaista verotusta koskeva toimintasuunnitelma elpymis­ strategian tueksi on osa EU:n uutta strategiaa, jolla yksinkertaistetaan verotusta ja mukautetaan sitä talouden digitalisaatioon ja vihreään siirtymään sekä torjutaan veropetoksia ja verovilppiä; toteaa, että toimintasuunnitelmassa arvonlisäveroon liittyvät asiat määritellään ensisijaisiksi tavoitteiksi, joissa keskitytään arvonlisäveropetosten torjuntaan ja rahoituspalvelujen arvonlisäveron nykyaikaistamiseen talouden digitalisoitumisen näkökulmasta; O. ottaa huomioon, että arvonlisäverodirektiivin hyväksymisen jälkeen rahoituspalvelut on muutamaa poikkeusta lukuun ottamatta vapautettu arvonlisäverovelvollisuudesta sillä perusteella, että niistä kannetaan muita veroja (esim. vakuutusmaksuista kannettava vero); P. toteaa, että arvonlisävero on kaikkien 27 jäsenvaltion perimä välillinen vero, jota kannetaan useiden erilaisten kansallisten järjestelmien mukaan, ja katsoo, että kaikista niistä voidaan löytää hyviä käytäntöjä sovellettaviksi EU:n laajuisessa uudistuksessa; katsoo, että kansallisia esimerkkejä olisi pidettävä huomionarvoisina malleina ja että komission on toimittava tällaisten hyvien käytäntöjen vaihtofoorumina; toteaa, että yksi esimerkki tällaisista hyvistä käytännöistä on erään jäsenvaltion kansalliseen lainsäädäntöönsä vuonna 2013 tekemät muutokset, joilla kuluttajille luotiin kannustimia pyytää lasku vaikeasti verotettavilla aloilla; Q. katsoo, että yleinen tavoite digitalisoida verotus on keskeinen avoimuuden, yksinkertaisuuden, vastuuvelvollisuuden ja automaattisen raportoinnin varmistamiseksi ja että se on välttämätön lopullisen, yksinkertaistetun ja tulevaisuuteen varautuvan arvonlisäverojärjestelmän kannalta; ottaa huomioon, että covid-19-pandemia on sysännyt eteenpäin digitalisaation kehittämistä kaikissa liiketoimissa; toteaa, että pienet ja keskisuuret yritykset (pk-yritykset) ovat tällaisen digitalisaatioprosessin keskiössä ja että niitä olisi tästä syystä tuettava uusimman teknologian ja taitotiedon hankkimisessa; R. ottaa huomioon, että arvonlisävero on laajalti yhdenmukaistettu EU:n tasolla ja kuuluu unionin talousarvion omiin varoihin, minkä vuoksi se edellyttää laajaa yhteistyötä EU:n tasolla; S. toteaa, että parlamentti kunnioittaa täysin kansallisen verotuksellisen itsemääräämisoikeuden periaatetta; Verokannat, veropohjat ja arvonlisäverovajeet EU:n jäsenvaltioissa 1. suhtautuu myönteisesti yleiseen positiiviseen kehitykseen, sillä EU:n jäsenvaltioiden arvonlisäverovaje pieneni 20 prosentista 10 prosenttiin vuosina 2009–2019, mikä viittaa arvonlisäveropetosten vähenemiseen EU:ssa ja siten arvonlisäverotulojen osuuden kasvuun BKT:ssa; 2.
kehottaa komissiota ja jäsenvaltioita analysoimaan ja vaihtamaan parhaita käytäntöjä niissä jäsenvaltioissa, jotka ovat onnistuneet välttämään suuren arvonlisäverovajeen; tukee pyrkimystä löytää innovatiivisia veroratkaisuja, jotka sopivat uusiin taloudellisiin, sosiaalisiin ja ympäristöön liittyviin realiteetteihin; 3. toteaa joidenkin arvioiden osoittavan, että verotuloihin nähden neutraali verouudistus voisi alentaa yleistä arvonlisäverokantaa EU27:ssä keskimäärin seitsemän prosenttiyksikköä ja vähentää sääntöjen noudattamisesta aiheutuvia kustannuksia; korostaa, että näiden arvioiden mukaan alennusten suuruus vaihtelee EU:n jäsenvaltioiden välillä Viron kahdesta Kreikan 13 prosenttiyksikköön; toteaa, ettei tämä ei ole ainoa keino vastata tarpeeseen vähentää verojärjestelmän monimutkaisuutta; katsoo, että alempi yleinen arvonlisäverokanta voisi hyödyttää kuluttajia ja erityisesti pienituloisia kotitalouksia; toteaa, että jäsenvaltioilla on mahdollisuus tutkia, miten tällainen yksi yleinen alennettu verokanta hyödyttäisi reilua kilpailua niiden markkinoilla;