6.9.2022
FI
Euroopan unionin virallinen lehti
C 342/75 Keskiviikko 16. helmikuuta 2022
46. pitää erittäin tärkeänä laajan yleisen yhteisymmärryksen luomista merellä tuotettavan uusiutuvan energian hankkeista ottamalla paikallisia toimijoita mukaan edistämään merituulivoiman ja sen edellyttämän laajan infrastruktuurin yleistä hyväksyntää; vaatii syrjäisimpienkin alueiden ja saarten rannikkoyhteisöjen sekä muiden sidosryhmien avointa ja tarkoituksenmukaista ottamista mukaan hankkeisiin; korostaa, kuinka tärkeää on vahvistaa suuren yleisön luottamusta uusiutuvan energian kykyyn turvata energiaomavaraisuus ja energian toimitusvarmuus; kannustaa komissiota ja jäsenvaltioita kehittämään keskitettyjä asiointipisteitä, joista saa yksinkertaistettua tietoa merellä tuotettavan uusiutuvan energian läpimurtoteknologioiden demonstrointihankkeiden rahoitusmahdollisuuksista;
Merten aluesuunnitelmien sekä kansallisten energia- ja ilmastosuunnitelmien yhteensovittaminen 47.
panee merkille, että jotta merituulienergian tuotantokapasiteetti pohjoisilla vesillä riittäisi vastaamaan vuoden 2050 tavoitteita, siihen tarvittaisiin arvioiden mukaan 2,8 prosenttia merialasta; katsoo, että merellä tuotettavan uusiutuvan energian kehittäjien ottaminen mukaan prosessin varhaisessa vaiheessa auttaa jakamaan merialueet onnistuneesti; korostaa, että aluejako olisi tehtävä yhteisen merten aluesuunnittelun ja kansallisista rajoista riippumattoman rannikkoalueiden yhdennetyn käytön tuloksena; vaatii avointa prosessia ja mahdollisuutta tutustua alueellisiin merten aluesuunnitelmiin kaikkien sidosryhmien osallistumisen helpottamiseksi jo varhaisessa vaiheessa; 48. kiinnittää huomiota Horisontti 2020 -puiteohjelmasta rahoitettuun monikäyttöä Euroopan merillä koskevaan hankkeeseen (The Multi-Use in European Seas), jossa tarkastellaan mahdollisuuksia monikäyttöön EU:n viidellä merialueella Euroopan merillä; muistuttaa ohjeistuksestaan, jonka mukaan valtameren kestävä kehitys ei voi enää perustua vain yhden alan hallintoon vaan edellyttää kokonaisvaltaisempaa ja yhdennetympää lähestymistapaa, sekä siitä, että monikäyttö ei rajoitu ”saman” merialueen jakamiseen, vaan sen pitäisi kattaa infrastruktuurin ja muun omaisuuden yhteiskäyttö ja yhteiset toimet; 49. korostaa, että on kiireellistä varmistaa riittävä alue merellä tuotettavan uusiutuvan energian kehittämiseen, ja katsoo, että monikäyttöön liittyviä tarpeita olisi edistettävä ja kannustettava ennakoivasti julkisten sääntelyelinten toiminnan ja asianmukaisten tukiohjelmien avulla niin, että mennään huomattavasti aluesuunnitteluratkaisuja pidemmälle; huomauttaa, että merten aluesuunnitelmien laatimisen yhteydessä jäsenvaltioita kehotettiin tavoittelemaan parhaan käytettävissä olevan tiedon ja laajan julkisen osallistumisen lisäksi myös mahdollisuuksia merialan toimintojen rinnakkaisuuteen; 50. toteaa, että asetuksen (EU) 2018/1999 mukaisesti jäsenvaltioita vaadittiin toimittamaan kansalliset energia- ja ilmastosuunnitelmansa 31. joulukuuta 2019 mennessä ja edistymisraportti kahden vuoden välein; toteaa, että direktiivin 2014/89/EU mukaisesti jäsenvaltioita vaadittiin laatimaan merten aluesuunnitelmat 31. maaliskuuta 2021 mennessä; pitää valitettavana, että kaikki jäsenvaltiot eivät ole vielä toimittaneet merten aluesuunnitelmiaan, ja kehottaa komissiota ryhtymään toimiin; panee merkille vaaran, että kansalliset energia- ja ilmastosuunnitelmat ja merten aluesuunnitelmat eivät ole yhteensopivia aluejaon osalta; korostaa, että merten aluesuunnittelua koskeva direktiivi ja kansallisia energia- ja ilmastosuunnitelmia koskeva asetus sekä muu asiaa koskeva EU:n lainsäädäntö on sovitettava pikaisesti yhteen; kehottaa jäsenvaltioita koordinoimaan ja laatimaan välittömästi merialueiden kehittämistä koskevia suunnitelmia vuodelle 2030 ja sen jälkeen; 51. pitää tässä yhteydessä myönteisenä strategian tavoitetta tarjota pitkän aikavälin puitteet, joilla edistetään merellä sijaitsevan infrastruktuurin ja muiden merialueiden käyttötapojen vankkaa rinnakkaiseloa ja joilla osallistutaan ympäristönsuojeluun; 52. kehottaa komissiota ja jäsenvaltioita omaksumaan täysimääräisesti kokonaisvaltaisen elinkaariajattelun 300– 450 gigawatin uusiutuvan energian tuotantoa merellä vuoteen 2050 mennessä koskevan tavoitteen toteuttamiskeinojen suunnittelussa ja täytäntöönpanossa; 53. kehottaa komissiota analysoimaan merellä sijaitsevien laitosten käytöstä poistamisen vaikutuksia sekä laatimaan tarvittaessa merellä sijaitsevan infrastruktuurin kestävää käytöstä poistamista koskevan EU:n strategian ympäristö- ja turvallisuusvaikutusten sekä taloudellisten vaikutusten minimoimiseksi; korostaa, että kyseisen strategian olisi sisällettävä olemassa olevan infrastruktuurin purkaminen ja katettava tuleva käytöstä poistaminen; painottaa, että EU:n laajuista oikeudellista kehystä tarvitaan ainoastaan, jos analyysin perusteella jäsenvaltioiden nykyisessä lainsäädännössä ja välineissä havaitaan merkittäviä puutteita; kehottaa komissiota luomaan yksinkertaisen valvontakehyksen, jolla voidaan varmistaa avoin ja tehokas raportointi merellä tuotettavan uusiutuvan energian käyttöönoton edistymisestä, jotta saadaan selville, ovatko jäsenvaltiot saavuttamassa vuosien 2030 ja 2050 gigawattitavoitteet; katsoo, että komission olisi raportoitava parlamentille uusiutuvaa energiaa koskevan direktiivin raportointivaatimusten mukaisesti siitä, onko merellä tuotettavan uusiutuvan energian käyttöönotto edennyt suunnitellusti;