6.9.2022
FI
Euroopan unionin virallinen lehti
C 342/171 Torstai 17. helmikuuta 2022
F. katsoo, että uhkien jatkuva monimutkaistuminen liittyy teknologiseen kehitykseen, yhteiskuntien digitalisaatioon ja kansainvälisten talouksien yhdentymiseen; katsoo, että tämä lisää hybridiuhkia, joissa yhdistyvät sotilaalliset ja muut kuin sotilaalliset keinot, kuten disinformaatio, muuttoliikkeen käyttäminen kiristykseen, kyberhyökkäykset sekä taloudellinen painostus, jotka ovat vastoin eurooppalaisia etuja ja arvoja ja jotka ovat yhä suurempi uhka EU:n, sen yritysten, sen julkisten palvelujen ja sen kansalaisten turvallisuudelle; G. katsoo, että unionin rajoilla ja sen intressialueilla lisääntyviin kriisiuhkiin vastaaminen edellyttää, että jäsenvaltiot sitoutuvat toimittamaan EU:n yleistavoitteiden mukaisesti nopean toiminnan voimavaroja ja erityisesti taisteluosastoja; katsoo, että niillä on useita politiikkaan, organisaatioon ja rahoitukseen liittyviä rajoituksia; katsoo, että sen vuoksi niitä ei ole koskaan lähetetty; H. katsoo, että Venäjän joukkojen ennennäkemätön keskittyminen Ukrainaan ja sen ympärille yhdistettynä Venäjän hallituksen esittämiin vaatimuksiin voisi – jos sitä ei vastusteta – johtaa vaikutuspiirien paluuseen Euroopassa ja tehdä tyhjäksi EU:n itäisten kumppaneiden, kuten Ukrainan ja Georgian, pyrkimykset liittyä Natoon; I. ottaa huomioon kansainvälisen yhteisön ja erityisesti EU:n sitoutumisen Sahelin alueeseen ja erityisesti Maliin; toteaa Malin juntan jo ottaneen vastaan ja käyttäneen niin sanottuun Wagner-ryhmään kuuluvia venäläisiä sotilaallisia neuvonantajia ja palkkasotilaita sotilaallisiin toimiin Malissa; ottaa huomioon julmuudet, joihin tämä yritys on syyllistynyt kaikkialla, missä se toimii; J. katsoo, että vetäytyminen Afganistanista ja vallan palautuminen talibaneille lisää terroristiuhkaa alueella ja sen ulkopuolella; ottaa huomioon, että EU toteutti YTPP-operaation eli Euroopan unionin poliisioperaation Afganistanissa (EUPOL Afghanistan) vuosina 2007–2016 ja myönsi Afganistanille 17 miljardia euroa; ottaa huomioon, että jäsenvaltiot olivat vetäytymisen aikana riippuvaisia Yhdysvalloista, joka lähetti erittäin lyhyessä ajassa 6 000 sotilasta turvaamaan Kabulin lentoaseman, minkä ansiosta pystyttiin evakuoimaan EU:n kansalaisia sekä vaarassa olevia afganistanilaisia; ottaa huomioon, että EU ei tässä tilanteessa pystynyt toteuttamaan ilmasiltaa eikä koordinoimaan evakuointejaan; katsoo, että jos unionin pitäisi toteuttaa Kabulin evakuointia vastaava operaatio, se ei nykytilanteessa kykene tekemään nopeasti päätöksiä, lähettämään joukkoja eikä järjestämään onnistuneita evakuointeja ja ilmasiltoja tehokkaasti ja ripeästi; katsoo, että unionin ja sen jäsenvaltioiden on siksi hyödynnettävä kaikki Afganistanin kriisistä saadut kokemukset kiireellisesti, jotta unionin itsenäisiä toimintavalmiuksia voidaan parantaa vastaavia tilanteita varten; katsoo, että strategisen kompassin avulla on voitava asettaa EU:lle tavoitetaso erityisesti Afganistanin epäonnistumisesta saatujen kokemusten kannalta;
EU:n turvallisuus- ja puolustusdoktriini, jossa hyödynnetään strategista riippumattomuutta edistävää strategista kompassia 1.
korostaa, että EU:lla on edessään:
— moninapaisessa maailmassa valtiollisista ja valtiosta riippumattomista toimijoista aiheutuvia uusia ja kehittyviä uhkia, kuten terrorismi, autoritaarisuuden nousu, hybridisodankäynnin kautta syntyvät hybridiuhkat, kuten kyberhyökkäykset, ja muuttoliikkeen käyttäminen välineenä, jotka ovat hämärtäneet sodan ja rauhan väliset rajat lisäten luonnonvaroihin, energiaturvallisuuteen ja ilmastonmuutokseen kohdistuvia uhkia — kaikkialla maailmassa lisääntyvä militarisoituminen ja toistuva maailmanlaajuinen valtakilpailu, johon liittyy kasvava sotilaallinen ulottuvuus ja lisääntyvät geopoliittiset jännitteet, ”epärauhan” aikakausi, jolle on ominaista vihamielinen kilpailu, aseistariisuntatoimien ja kansainvälisten asevalvontajärjestelmien väheneminen, joukkotuhoaseiden, myös ydinaseiden, leviäminen ja kemiallisten aseiden käyttö — yhä epävakaat naapurialueet sekä idässä että etelässä; katsoo, että epävakaus ja ennakoimattomuus unionin rajoilla ja sen lähialueilla (Pohjois-Afrikka, Lähi-itä, Kaukasia, Balkanin maat, itäinen Välimeri jne.) sekä sen laajemmilla naapurialueilla (Sahel, Afrikan sarvi jne.) yhdessä Venäjän Ukrainaan ja Georgiaan kohdistuvien hyökkäysten kanssa ovat sekä suora että välillinen uhka mantereen turvallisuudelle; korostaa, että sisäisen ja ulkoisen turvallisuuden välillä vallitsee erottamaton yhteys; toteaa, että aktiivinen toiminta naapurialueilla on Euroopan unionin etujen mukaista; korostaa Länsi-Balkanin vakauden merkitystä; panee huolestuneena merkille Krimin niemimaalla lisääntyvän militarisoinnin ja Venäjän federaation yritykset horjuttaa Mustanmeren aluetta;