6.9.2022
ET
Euroopa Liidu Teataja
C 342/83 Kolmapäev, 16. veebruar 2022
17. on sellega seoses seisukohal, et liidust lahkumise otsusel on märkimisväärsed poliitilised ja majanduslikud tagajärjed; on arvamusel, et Ühendkuningriik ei hinnanud neid tagajärgi enne väljaastumisotsuse tegemist tõeliselt ja täielikult, mistõttu oli menetluseks ettevalmistus puudulik; on veendunud, et Suurbritannia kodanike teadmised Euroopa Liidust olid napid ja neid ei teavitatud piisavalt liidust lahkumise otsuse kaugeleulatuvatest tagajärgedest;
18. on seisukohal, et ELi lepingu artikli 50 sätteid ELi lepingu artikli 50 lõike 3 kohase teatamise ja ajapikenduse kohta on käsitletud piisavalt paindlikult, reageerimaks Ühendkuningriigi järjestikuste valitsuste poliitilistele kõikumistele ja vastuoludele, säilitades samal ajal väljaastumisprotsessi tervikluse ja liidu õiguskorra;
19. tuletab meelde, et otsus välja astuda on liikmesriigi suveräänne õigus ja liit on kohustatud selle riigi kavatsust aktsepteerima; rõhutab, et kuna ELi lepingu artiklis 50 ei ole seda täpsustatud, ei seata väljaastumiskavatsusest teatamise vormile piiranguid; on sellega seoses arvamusel, et kui liikmesriik ei järgi ELi õigust ja/või väljendab oma kavatsust mitte kohaldada aluslepinguid või mitte tunnustada Euroopa Liidu Kohtu pädevust ja järgida tema otsuseid, on tegemist ELi liikmesusega seotud kohustuste selge eiramisega;
20. juhib tähelepanu asjaolule, et Euroopa Liidust väljaastumine on olemuselt keeruline protsess ja väljaastuva liikmesriigi poliitilised valikud, mis puudutavad tema tulevasi suhteid liiduga, võivad muuta selle veelgi keerulisemaks;
Korrakohase väljaastumise tähtsus
21. arvab, et kuigi väljaastuva liikmesriigi ja liidu vaheline kokkulepe ei ole väljaastumise tingimuseks, näitab Ühendkuningriigi väljaastumise protsess väljaastumiskorda käsitleva lepingu sõlmimise tähtsust, eriti selleks, et kaitsta nende kodanike õigusi ja õiguspäraseid ootusi, keda väljaastumine mõjutab;
22. on seisukohal, et ELi institutsioonid andsid endast parima ja täitsid oma kohustuse tagada lepingu sõlmimine; tunnustab lepinguta väljaastumise vältimiseks tehtud jõupingutusi; märgib sellega seoses, et kui kokkuleppele ei jõuta, jõustub väljaastumine vastavalt ELi lepingu artikli 50 lõikele 3 kaks aastat pärast nõukogu teavitamist; rõhutab, et ELi lepingus ei ole sätteid lepinguta ja kokkuleppeta väljaastumise kohta;
23. rõhutab, et arvestades ELi ühtse turu suurt integreeritust, mõjutab liikmesriigi väljaastumine kõiki majandustegevuse valdkondi ning õigus- ja halduskohandused on vajalikud kõigil ELi, liikmesriikide ja kohalikel tasanditel; kordab, kui tähtis on töö, mida komisjon ja liikmesriigid on teinud avaliku halduse kõigil tasanditel ning teadlikkuse suurendamisel ja kodanike ja erasektori ette valmistamisel, avaldades palju konkreetseid sidusrühmade Brexitiks valmistumist käsitlevaid teateid ning võttes õigel ajal vastu ühepoolsed ja ajutised eriolukorra meetmed, et vältida lepinguta ja kokkuleppeta väljaastumise võimalust;
24. märgib, et ELi lepingus ei ole sätestatud sisulisi nõudeid väljaastuva liikmesriigi ja liidu vaheliste tulevaste suhete raamistikule ning selle seosele väljaastumiskorraga; tuletab siiski meelde, et vastavalt ELi lepingu artikli 50 lõikele 2 tuleb väljaastumislepingus arvesse võtta väljaastuva riigi ja liidu tulevaste suhete raamistikku;
25. märgib, et Ühendkuningriigi väljaastumise puhul on ELi lepingu artikli 50 lõikes 3 sätestatud kaheaastane tähtaeg, mille möödumisel aluslepingute kohaldamine väljaastuva liikmesriigi suhtes lõpeb ja mida hakatakse arvestama alates väljaastumisest teatamise hetkest, osutunud korrakohaseks väljaastumiseks liiga lühikeseks, kuna vajalikuks peeti selle perioodi kolme pikendamist ja sellele järgnevat üleminekuperioodi; tuletab meelde, et seda ajavahemikku saab ELi lepingu artikli 50 lõike 3 kohaselt pikendada; arvab, et selline pikendamine võimaldab läbirääkimisi jätkata, et vältida kokkuleppeta stsenaariumi; tuletab siiski meelde, et kaheaastase perioodi jooksul ja selle pikenduste ajal kogesid kodanikud, ettevõtjad, liikmesriigid ja kolmandate riikide kaubanduspartnerid enneolematult suurt ja kauakestvat õiguskindlusetust;