6.9.2022
ET
Euroopa Liidu Teataja
C 342/289 Neljapäev, 17. veebruar 2022
14. kutsub Iraani ametivõime üles tunnistama viivitamata kehtetuks noorusliku elanikkonna ja perekonna kaitse seaduse ning tagama juurdepääsu avalikele seksuaal- ja reproduktiivtervise teenustele, sealhulgas turvalise, seadusliku, tasuta ja kvaliteetse abordi teenustele igas olukorras; tuletab meelde, et naistele abortide keelamine on üks soolise vägivalla vorme ning võib tähendada piinamist või julma, ebainimlikku ja alandavat kohtlemist; mõistab teravalt hukka Iraani ametivõimude ähvardused määrata abordi eest surmanuhtlus ja kutsub Iraani ametivõime eelkõige üles seda sätet viivitamata tühistama; kutsub ELi ja liikmesriike üles tegema koostööd ÜROga, et jälgida tähelepanelikult uut noorusliku elanikkonna ja perekonna kaitse seadust, selle mõju emade suremusele ning kõiki arenguid seoses surmanuhtluse kohaldamisega abordi eest; 15. rõhutab, et Iraani kodanikud nõuavad kodanikualgatuste kaudu järjekindlalt, et surmanuhtlus kaotataks ning lõpetataks selle kasutamine inimõiguste kaitsjate vastu ja ebaproportsionaalne kasutamine vähemuste vastu; toetab Iraani kodanikuühiskonda ja selle rahumeelseid püüdlusi inimõiguste järgimisel; 16. kutsub Iraani üles andma ÜRO Inimõiguste Nõukogule, sealhulgas Iraani Islamivabariigi inimõiguste olukorra ÜRO eriraportöörile loa külastusteks ja tegema ÜRO Inimõiguste Nõukogu kõigi erimenetluste raames täielikku koostööd; 17. nõuab tungivalt, et EL tõstataks oma kahepoolsetes suhetes Iraaniga inimõiguste rikkumise küsimuse; palub komisjoni asepresidendil ning liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrgel esindajal tagada, et Euroopa välisteenistus jätkaks inimõigustega seotud küsimuste tõstatamist ELi-Iraani kõrgetasemelise dialoogi raames; kinnitab veel kord, et inimõiguste austamine on ELi ja Iraani suhete arendamise alustala; 18. väljendab heameelt selle üle, et nõukogu võttis vastu kogu maailmas rakendatava inimõiguste rikkujate vastase ELi sanktsioonirežiimi (ELi Magnitski akt), mis on ELi jaoks oluline vahend inimõiguste rikkujate karistamiseks; nõuab, et võetaks sihipäraseid meetmeid Iraani ametnike suhtes, kes on toime pannud raskeid inimõiguste rikkumisi, sealhulgas topeltkodakondsusega isikute ja välisriikide kodanike hukkamisi ja meelevaldseid kinnipidamisi Iraanis, kaasa arvatud kohtunike suhtes, kes on ajakirjanikke, inimõiguste kaitsjaid, poliitilisi teisitimõtlejaid ja aktiviste surma mõistnud, ning et nende meetmete võtmiseks kasutataks kas praegust Iraanile kohaldatavat ELi inimõiguste rikkujate vastast sanktsiooni­ režiimi või kogu maailmas rakendatavat inimõiguste rikkujate vastast ELi sanktsioonirežiimi (ELi Magnitski akti); 19. on seisukohal, et kui Iraani ametivõimud ei vabasta dr Ahmadreza Djalalit, nagu EL ja liikmesriigid nõuavad, on vaja rakendada täiendavaid sihipäraseid sanktsioone; 20. rõhutab Iraani režiimi destabiliseerivat rolli kogu laiemas piirkonnas ning mõistab hukka asjaolu, et Iraani režiim on vastutav paljude tsiviilisikute hukkumise eest Süürias, Jeemenis ja Iraagis; 21. teeb presidendile ülesandeks edastada käesolev resolutsioon nõukogule, komisjonile, komisjoni asepresidendile ning liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrgele esindajale, ÜRO peasekretärile, Iraani Islamivabariigi kõrgeimale juhile ja presidendile ning Iraani parlamendile Majlesile.