6.9.2022
DA
Den Europæiske Unions Tidende
C 342/171 Torsdag den 17. februar 2022
F. der henviser til, at truslernes voksende kompleksitet hænger sammen med den teknologiske udvikling, digitaliseringen af samfund og integrationen af internationale økonomier; der henviser til, at hybride trusler som følge heraf breder sig og kombinerer militære og/eller ikkemilitære midler såsom desinformation, brug af migration til afpresning, cyberangreb eller økonomisk pres, der er i modstrid med europæiske interesser og værdier og udgør en voksende trussel mod sikkerheden for EU, dets virksomheder, dets offentlige tjenester og dets borgere; G. der henviser til, at medlemsstaterne for at imødegå den stigende risiko for kriser ved Unionens grænser og i de områder, hvor den har interesser, har forpligtet sig til at stille hurtige reaktionskapaciteter til rådighed i overensstemmelse med EU's overordnede mål, navnlig kampgrupper; der henviser til, at disse lider under forskellige politiske, organisatoriske og finansielle begrænsninger; der henviser til, at de som følge heraf aldrig er blevet udsendt; H. der henviser til, at en hidtil uset opbygning af russiske styrker i og omkring Ukraine knyttet til krav fremsat af Kreml kan — hvis det ikke imødegås — føre til en tilbagevenden af indflydelsessfærer i Europa og gøre en brat ende på ambitionerne hos EU's østlige partnere såsom Ukraine og Georgien om at blive medlem af NATO; I. der henviser til, at det internationale samfund, og navnlig EU, har forpligtet sig til Sahel og navnlig Mali; der henviser til, at Malis junta har budt velkommen til og allerede benytter sig af russiske militære instruktører og lejesoldater med tilknytning til den såkaldte Wagner-gruppe til at deltage i militære aktiviteter i Mali; der henviser til, at dette firma har begået grusomheder overalt, hvor det har grebet ind; J. der henviser til, at tilbagetrækningen fra Afghanistan og Talebans tilbagevenden til magten fører til en øget terrorrisiko både i og uden for regionen; der henviser til, at EU udsendte en FSFP-mission, Den Europæiske Unions politimission i Afghanistan (EUPOL Afghanistan) fra 2007 til 2016, og tildelte Afghanistan 17 mia.
EUR; der henviser til, at medlemsstaterne under tilbagetrækningen var afhængige af USA, som udsendte 6 000 soldater for at sikre Kabul lufthavn inden for meget kort tid, hvilket gjorde det muligt at evakuere europæiske borgere og afghanske statsborgere, der var i fare; der henviser til, at EU i denne situation ikke var i stand til at etablere en luftbro eller koordinere sine egne evakueringer; der henviser til, at hvis EU skulle gennemføre en operation svarende til evakueringen fra Kabul, ville det på nuværende tidspunkt ikke være i stand til at træffe beslutninger hurtigt, indsætte tropper eller med held gennemføre evakueringer eller luftbroer effektivt og proaktivt; der henviser til, at EU og dets medlemsstater derfor hurtigst muligt skal tage ved lære af den afghanske krise for at styrke EU's evne til at handle selvstændigt under lignende omstændigheder; der henviser til, at det strategiske kompas bør gøre det muligt at fastsætte EU's ambitionsniveau, navnlig med hensyn til erfaringerne fra den afghanske fiasko;
Udvikling af en EU-sikkerheds- og forsvarsdoktrin ved hjælp af det strategiske kompas til at fremme strategisk autonomi 1.
understreger, at EU står over for:
— nye og skiftende trusler fra både statslige og ikkestatslige aktører i en multipolær verden såsom terrorisme, den øgede udbredelse af autoritære principper, hybride trusler ved hjælp af metoder til hybrid krigsførelse såsom cyberangreb og instrumentalisering af migration, desinformation og udenlandsk indblanding, som har udvisket linjerne mellem krig og fred og medført stigende trusler mod naturressourcer, energisikkerhed og klimaændringer — øget militarisering rundt om i verden med tilbagevendende global magtkonkurrence med en stigende militær dimension og stigende geopolitiske spændinger, en tid med ufred, der er kendetegnet ved fjendtlig konkurrence, reducerede nedrustningsbestræbelser og internationale våbenkontrolordninger, spredning af masseødelæggelsesvåben, herunder kernevåben, og anvendelse af kemiske våben — et stadig ustabilt naboskab, både i øst og syd; mener, at ustabilitet og uforudsigelighed ved Unionens grænser og i dens umiddelbare nabolande (Nordafrika, Mellemøsten, Kaukasus, Balkan, det østlige Middelhav osv.), samt i dets udvidede naboskabsområde (Sahel, Afrikas Horn osv.) såvel som Ruslands aggression over for Ukraine og Georgien, både udgør en direkte og en indirekte trussel mod kontinentets sikkerhed; fremhæver den uløselige forbindelse mellem intern og ekstern sikkerhed; anerkender, at et aktivt engagement i naboskabsområdet er i Den Europæiske Unions interesse; understreger betydningen af stabilitet på Vestbalkan; bemærker med bekymring den stigende militarisering af Krimhalvøen og Den Russiske Føderations forsøg på at destabilisere Sortehavsregionen;