6.9.2022
CS
Úřední věstník Evropské unie
C 342/93 Středa 16. února 2022
4. domnívá se, že používání velkého množství snížených sazeb sice má ve společnosti legitimní účel, totiž zmírnění regresivity systému DPH a dosažení určitých cílů státní politiky, jako je přístup k základnímu zboží a sektorům (zdravotní péče, potraviny), nicméně zvětšuje složitost a neprůhlednost daňového systému, zvyšuje náklady na dodržování předpisů a může usnadňovat podvody; uvědomuje si, že uplatnění snížených sazeb může způsobit snížení cen pro spotřebitele, nicméně závisí na několika dalších faktorech; konstatuje proto, že je třeba provést důkladnou analýzu a posouzení dopadů;
5. upozorňuje na to, že mezi standardními sazbami jednotlivých členských států existuje velké rozdíly, které do systému vnášejí značnou komplexitu, a to navzdory tomu, že jsou odůvodněny odlišnostmi v národních ekonomických systémech; zdůrazňuje, že tuto komplexitu ještě zhoršuje rozdílné uplatňování snížených sazeb, které je všem legitimní, je-li jeho účelem dosahování sociálních a environmentálních cílů; připomíná, že další překážku pro soudržný a plně interoperabilní společný systém představuje možnost uplatňovat „supersnížené“ sazby (v 5 členských státech) a „parkovací“ sazby (v 5 členských státech);
6.
uvědomuje si, že systém je stále složitější nejen kvůli používání různých sazeb, ale také kvůli výjimkám a odchylkám, které však musí zůstat mimořádnými opatřeními; připomíná specifickou situaci, kdy se na členské státy, které vstoupili do Unie před rokem 1992 a po něm, vztahují rozdílná pravidla, a dochází tak k nerovnému zacházení; vyzývá Komisi, aby se touto otázkou zabývala v budoucích legislativních návrzích;
7. konstatuje, že za posledních dvacet let Komise zahájila téměř 200 řízení o nesplnění povinnosti v souvislosti s DPH; vyzývá Komisi, aby vypracovala shrnutí hlavních závěrů těchto řízení, které by sloužilo jako základ pro budoucí legislativní návrhy, zejména návrhy týkající se snížených sazeb, osvobození od daně a neprovedení předpisů;
8. konstatuje, že koronavirová pandemie ospravedlnila pravidla pro výjimky týkající se DPH, což je dokladem toho, že naléhavé nebo neočekávané situace vyžadují určitou flexibilitu; vyzývá Komisi, aby tuto skutečnost zohlednila v budoucích legislativních návrzích týkajících se DPH;
9. konstatuje, že výpadek příjmů z DPH kolísá v závislosti na hospodářském cyklu a že nízká úroveň dodržování daňových předpisů je někdy spojena s vysokými základními sazbami DPH a nižší účinností právního a soudního systému, slabšími právními institucemi, vyšší vnímanou mírou korupce a celkovým podílem šedé ekonomiky;
10. se znepokojením konstatuje, že v některých členských státech neplatí obecné osvobození věcných darů od DPH, což způsobuje, že podniky ničí spotřební zboží, zejména vrácené zboží, ačkoli takové osvobození je podle stávající směrnice o DPH možné; vyzývá Komisi, aby vydala pokyny pro členské státy, v nichž objasní, že osvobození věcných darů od DPH je slučitelné se stávajícími právními předpisy Unie o DPH, dokud členské státy nepřijmou návrh Rady z roku 2018 (COM(2018)0020, čl. 98 odst.
2);
11. lituje, že není k dispozici dostatek údajů o regionálních rozdílech, což je možná jedním z hlavních problémů, který brání měření výpadku příjmů z DPH; vyzývá Komisi, aby prověřila, zda by vytváření a zveřejňování regionálních měření výpadku příjmů z DPH mohlo být cenným nástrojem ke zvýšení transparentnosti a snížení výpadku příjmů z DPH;
Dopad diverzifikace snížených sazeb na podniky
12. domnívá se, že různorodost snížených sazeb daně zvyšuje administrativní zatížení podniků; konstatuje, že celkové náklady na dodržování předpisů o DPH se pohybují v rozmezí 1–4 % obratu podniku v daném členském státě; upozorňuje, že ke snížení nákladů na dodržování předpisů může významně přispět digitalizace;
13. konstatuje, že malé a střední podniky čelí proporcionálně vyšším nákladům na dodržování předpisů, neboť tyto náklady jsou fixní a nezávislé na velikosti podniku; vysoké náklady na dodržování předpisů představují překážku vstupu na vnitřní trh EU; domnívá se proto, že rozdílné režimy DPH v rámci EU mohou podniky, zejména malé a střední, odrazovat od vnitrounijního obchodu; konstatuje však, že empirická data neumožňují činit jednoznačné závěry, pokud jde o to, jaké účinky mají rozdíly v systémech DPH na mezinárodní obchod a zda mohou vytvářet v mezinárodním obchodě nerovné podmínky, zejména z důvodu vysokých nákladů na dodržování předpisů a kvůli výjimkám a špatně fungujícím systémům vracení daně;