C 342/82
CS
Úřední věstník Evropské unie
6.9.2022
Středa 16. února 2022
7. má za to, že pro strukturování procesu a stabilizaci jeho dopadu na Unii bylo zásadní rychlé a pevné určení priorit v souvislosti s vystoupením Spojeného království z Unie, zejména pokud jde o ochranu práv milionů občanů EU ve Spojeném království a státních příslušníků Spojeného království v EU, kterých se vystoupení dotklo, o zvláštní okolnosti, v nichž se nachází ostrov Irsko, a jednorázové finanční vypořádání; domnívá se nicméně, že by bylo vhodné zajistit během jednání větší jasnost, co se týče řešení sporů, které by mohly vzniknout v souvislosti s uplatňováním dohody o vystoupení, zejména pokud jde o úlohu Soudního dvora Evropské unie;
8. domnívá se, že jasné rozdělení úkolů mezi orgány a bezprecedentní inkluzivní a transparentní přístup Komise a jejího hlavního vyjednavače, a to i vůči Parlamentu, měly prvořadý význam pro udržení uceleného a jednotného postupu EU a jejích členských států, pro prosazování priorit a zájmů EU při jednáních a pro ochranu integrity právního řádu Unie;
9. vyjadřuje uznání hlavním institucionálním aktérům za to, že zachovali jednotu 27 členských států, jakož i v rámci orgánů Unie a mezi nimi navzájem, přičemž respektovali povahu vystoupení jako procesu Unie;
10. domnívá se, že zájmy Unie byly chráněny díky strategické organizaci a podmíněnosti jednotlivých fází postupu; připomíná zejména posloupnost jednání, která byla zahájena dohodou o opatřeních pro vystoupení, poté se posunula k řešení ustanovení o přechodném období a následně byla uzavřena celková dohoda o novém a úzkém partnerství mezi EU a Spojeným královstvím na základě podstatného pokroku v jednáních o občanských právech, otázce Irska a Severního Irska, finančním vypořádání a odůvodněném a efektivním prodloužení lhůty uvedené v čl. 50 odst.
3 SEU;
11. oceňuje, že jednání se Spojeným královstvím kladla důraz na otázku práv občanů, což je a bude i nadále významná otázka, a že tato kapitola v ujednání o vystoupení byla dohodnuta v poměrně rané fázi jednání, neboť původní verze návrhu dohody o vystoupení ze dne 19. března 2018 obsahovala zcela dohodnutou druhou část o právech občanů, včetně přímého účinku jejích ustanovení, a o jurisdikci Soudního dvora Evropské unie v oblasti příslušných ustanovení o právech občanů;
12. zdůrazňuje, že Unie od počátku procesu jasně uváděla, že specifické podmínky irského ostrova a potřeba chránit Velkopáteční dohodu a zmírnit dopady vystoupení Spojeného království na Irsko jsou otázkami, které se týkají celé EU;
13. domnívá se, že časově omezené přechodné období s pokračujícím uplatňováním stávajících regulačních, rozpočtových, dohledových, soudních a donucovacích nástrojů a struktur EU po vystoupení bylo v zájmu obou stran a usnadnilo jednání o budoucích vztazích a navázání budoucích vztahů;
14. připomíná, že rámec budoucích vztahů mezi EU a Spojeným královstvím byl stanoven v politickém prohlášení, které je připojeno k dohodě o vystoupení a obsahuje jasná ustanovení přijatá oběma stranami ohledně spolupráce v oblasti zahraniční, bezpečnostní a obrané politiky;
15. vyjadřuje politování nad tím, že právně nezávazná povaha politického prohlášení poskytla Spojenému království právní důvody k tomu, aby se nezabývalo jeho klíčovými částmi, zejména body týkajícími se zahraniční a bezpečnostní politiky, které tudíž nebyly součástí vyjednávání;
Vystupující členský stát
16. domnívá se však, že proces vystoupení se na straně Spojeného království vyznačoval vleklou nejistotou od samého počátku až do konce jednání, což se mimo jiné odrazilo v časové prodlevě mezi referendem a oznámením o vystoupení podle článku 50 SEU; domnívá se, že tato nejistota měla dopad na občany a hospodářské subjekty, zejména na irském ostrově; domnívá se, že vyvolávání hrozby vystoupení bez dohody ohrozilo vyhlídky na spořádané vystoupení;