6.9.2022
CS
Úřední věstník Evropské unie
C 342/7 Úterý 15. února 2022
12. konstatuje, že migrace má přímý dopad na inkluzivnost měst a vyžaduje cílená politická řešení; poukazuje na potenciál akčního plánu EU pro integraci a začleňování na období 2021–2027 při budování inkluzivní a soudržné společnosti a při cílení programů na nejchudší čtvrti; podotýká také, že strategie místního rozvoje vznikající za účasti komunit jsou zásadním nástrojem pro vytváření pracovních míst, snižování chudoby a zvyšování dostupnosti služeb v městských oblastech;
13. zdůrazňuje, že ve znevýhodněných městských oblastech působí na děti často více rizikových faktorů, jako je špatné bydlení, diskriminace, násilí a nerovný přístup ke službám, jako je např. péče o děti, zdravotní péče a vzdělávání; vyzývá členské státy, aby podporovaly místní systémy záruk pro děti, které by řešily specifické problémy chudoby dětí ve městech;
14. zdůrazňuje úlohu, kterou města hrají v úsilí o genderovou rovnost, a připomíná, že v souladu s nařízením o společných ustanoveních by všechny akce prováděné v rámci politiky soudržnosti měly zohledňovat rovnost žen a mužů jako jednu z hlavních zásad po dobu celého procesu jejich přípravy, provádění, monitorování, podávání zpráv o nich a hodnocení; zdůrazňuje, že opatření zaměřená na překlenutí rozdílů mezi ženami a muži v rámci politiky soudržnosti by měla uplatňovat průřezový přístup, jehož součástí jsou vhodné kroky k zabránění jakékoli diskriminaci na základě náboženského vyznání nebo přesvědčení, zdravotního postižení, věku nebo genderové orientace a který bude založen na vnitrostátních strategických rámcích pro rovnost žen a mužů; dále klade důraz na to, že příjemci programů v rámci politiky soudržnosti by neměli přijímat žádná diskriminační politická opatření, a už vůbec ne vůči menšinám, jako je komunita osob LGBTI; vybízí k zamítnutí žádostí potenciálních příjemců, včetně žádostí regionálních nebo místních orgánů, které přijaly diskriminační politiky vůči členům komunity LGBTI, jako je vyhlášení tzv. „zón bez LGBT“;
15. zdůrazňuje, že kromě zdravotních rizik jsou ženy zranitelnější vůči ekonomickým rizikům spojeným s pandemií COVID-19; uznává, že v situaci po pandemii má pro hospodářské oživení měst zásadní význam podpora žen ve formálním a neformálním sektoru a lepší zapojování žen do plánování politik regionálního a městského rozvoje se zaměřením na koncipování genderově inkluzivních měst a komunit;
16. poukazuje na všeobecný nedostatek údajů o ženách a mužích v oblasti politiky soudržnosti a plánování měst a vyzývá členské státy, aby zavedly metody shromažďování údajů využívající údaje rozlišené podle pohlaví;
17. zdůrazňuje skutečnost, že pandemie COVID-19 vedla k prudkému nárůstu domácího násilí; vyzývá členské státy, aby přidělovaly finanční prostředky určené na politiku soudržnosti a mobilizovaly městské orgány s cílem řešit globální nárůst genderově podmíněného násilí; vybízí města EU, aby vypracovala, prováděla a vyhodnocovala komplexní přístupy k prevenci sexuálního obtěžování a genderově podmíněného násilí na veřejných prostranstvích a reagovala na ně, a to tím, že se zaváží k dodržování zásad globální stěžejní iniciativy orgánu UN Women nazvané „Bezpečná města a bezpečná veřejná prostranství pro ženy a dívky“;
18. vyzývá všechny členské státy, aby urychleně dokončily ratifikaci Istanbulské úmluvy o prevenci a potírání násilí vůči ženám a domácího násilí; žádá Komisi, aby navrhla právní předpisy pro boj proti všem formám genderově podmíněného násilí a přijala nezbytná opatření k identifikaci genderově podmíněného násilí jako nové oblasti trestné činnosti, která by měla být uvedena v čl. 83 odst.
1 Smluvy o fungování EU;
19. je si vědom zátěže, kterou nesou ženy jakožto hlavní poskytovatelé péče ve formálním i neformálním prostředí, a sociální hodnoty této péče, zejména během krize způsobené onemocněním COVID-19; poukazuje na to, že 80 % veškeré péče poskytované v celé EU poskytují (neplacení) neformální pečovatelé, z nichž 75 % tvoří ženy; poukazuje na významnou úlohu evropských strukturálních fondů při zajišťování investic do oblasti pečovatelských služeb; vítá záměr Komise předložit návrh evropské strategie v oblasti péče;
20. upozorňuje na nezaměstnanost a zejména nezaměstnanost mladých lidí, kterou zhoršila pandemie COVID-19; vyzývá členské státy, aby aktivně zapojovaly městské orgány do navrhování programů, jež naplňují potřeby mladých lidí ve městech, a do vytváření politik, které se zaměřují na duševní zdraví a pohodu mladých lidí, což je zvláště důležité v situaci po pandemii COVID-19;