C 323/40
SV
Europeiska unionens officiella tidning
26.8.2022
2.9 Enheterna inom den sociala ekonomin är verksamma inom alla ekonomiska sektorer i många europeiska länder: från industriell och hantverksmässig tillverkning till cirkulär ekonomi, från hållbar turism till energiproduktion från förnybara källor och från transport till kommunikations- och informationstjänster, med avgörande funktioner när det gäller social innovation och bred tekniköverföring till missgynnade grupper eller områden.
De många olika rättsliga och organisatoriska formerna gör det nödvändigt att undvika en universallösning, dock utan att man för den sakens skull avstår från ett slags samordning under kommissionens ledning.
2.10 Företagen inom den sociala ekonomin är till stor del förankrade på lokal nivå, där de bidrar till social sammanhållning och gör lokalområdena mer motståndskraftiga och inkluderande.
Denna tendens till närhet gör företagen inom den sociala ekonomin särskilt effektiva även när det gäller att stödja den gröna och den digitala omställningen genom att göra digital teknik mer tillgänglig för alla, inklusive de mest utsatta och dem som riskerar social utestängning, i synnerhet möjliggörande teknik som främjar deltagande av personer med funktionsnedsättning på arbetsmarknaden.
2.11 Särskild uppmärksamhet bör också ägnas åt att involvera och stärka ungdomar, som bör stödjas genom utbildningsinsatser som syftar till att öka den yngre generationens entreprenörsbenägenhet.
2.12 För att förverkliga denna potential är det nödvändigt att öka tillgången till investeringskapital för enheterna inom den sociala ekonomin, särskilt i syfte att bättre utveckla investeringarna i social infrastruktur (bostäder till rimliga priser, hälso- och sjukvård och långtidsvård, utbildning och livslångt lärande, minskad fattigdom samt förbättrad tillgänglighet).
Denna infrastruktur bör stärkas för att minska ojämlikheten och den sociala utestängningen, som har ökat i Europa till följd av pandemin.
2.13 Handlingsplanen utgör ett tillfälle att utveckla den sociala ekonomin genom att förbättra industripolitiken och erkänna den roll som framför allt kooperativ spelar i den europeiska tjänstesektorn och industrin, där de också skapar viktiga produktionskluster och en hög innovationskapacitet.
2.14 EESK anser att det är viktigt att kommissionen åtagit sig att genomföra studier och forskning om den sociala ekonomin, med sikte på en rekommendation från rådet under 2023, och välkomnar också att genomförandet av handlingsplanen ska bedömas under 2025.
För att studierna och bedömningarna ska vara ändamålsenliga bör man dock i handlingsplanen bättre klargöra förväntade mål på medellång och lång sikt i syfte att bidra till att fastställa de förväntade sociala effekterna, bl.a. i förhållande till EU:s strategi för 2030.
2.15 Kommittén välkomnar och stöder kommissionens mål att främja gränsöverskridande förbindelser och den sociala ekonomins internationalisering genom att stödja och uppmuntra deltagandet av företag inom den sociala ekonomin i europeiska partnerskapsplattformar genom att en nätportal för den sociala ekonomin inrättas.
2.16 När det gäller initiativen för att främja en företagarkultur, och i synnerhet för att öka de ungas deltagande i skapandet av nya företag, är det mycket viktigt att förbättra kunskaperna om den sociala ekonomins potential i läroplanerna för gymnasie- och högskolor.
Därför stöder vi förslaget om att inrätta en ny akademi för ungt företagande som omfattar den sociala ekonomin.
3.
Särskilda kommentarer 3.1 Förbindelser mellan offentliga förvaltningar och enheter inom den sociala ekonomin 3.1.1 Genom att erkänna de möjligheter som den sociala ekonomin innebär för social- och industripolitikens framtid bekräftar handlingsplanen betydelsen av de funktioner av allmänt intresse som den sociala ekonomin bidrar till.
Det är därför viktigt att fastställa mål om förbättrat samarbete mellan den offentliga förvaltningen, enheterna inom den sociala ekonomin och aktörerna inom den sociala dialogen.
3.1.2 Mot denna bakgrund anser EESK att det är nödvändigt att investera i att stärka den delade förvaltningen mellan offentliga myndigheter och sociala företag som, med respekt för deras specifika befogenheter och självständighet, verkar för mål av gemensamt intresse.
Därför bör man uppmuntra former av gemensam planering som bidrar till en inkluderande styrning där den roll som enheter inom den sociala ekonomin spelar erkänns, särskilt i de lokala systemen för samarbete mellan den sociala ekonomin och de lokala förvaltningarna.
Sådana innovativa former måste utformas i enlighet med kraven på insyn, likabehandling, kostnadseffektivitet och öppenhet gentemot de olika berörda parterna, med tillämpning av subsidiaritetsprincipen.