C 323/40
SL
Uradni list Evropske unije
26.8.2022
2.9 Subjekti socialnega gospodarstva so dejavni v vseh gospodarskih sektorjih v številnih evropskih državah: od industrijske in obrtne proizvodnje do krožnega gospodarstva, od trajnostnega turizma do proizvodnje energije iz obnovljivih virov, od prometa do komunikacijskih in informacijskih storitev; imajo odločilno vlogo pri socialnih inovacijah in obsežnem prenosu tehnologije v podporo prikrajšanim prebivalcem ali območjem.
Zaradi raznolikosti pravnoorga­ nizacijskih oblik se je treba izogibati univerzalnemu pristopu, hkrati pa ohraniti neko obliko usklajevanja, ki bi ga morala voditi Komisija.
2.10 Podjetja socialnega gospodarstva so večinoma zakoreninjena na lokalni ravni, kjer prispevajo k socialni koheziji ter povečujejo odpornost in vključevalnost teritorialnih enot.
Zaradi te bližine so podjetja socialnega gospodarstva še posebej učinkovita tudi pri spremljanju zelenega in digitalnega prehoda, zato so digitalne tehnologije, še zlasti omogočitvene tehnologije, ki spodbujajo udeležbo invalidov na trgu dela, dostopnejše za vse, tudi za tiste, ki so najbolj ranljivi in jim grozi socialna izključenost.
2.11 Posebno pozornost bi bilo treba nameniti tudi vključevanju in spodbujanju mladih ter jih podpreti z ukrepi usposabljanja, da bi okrepili njihov podjetniški duh.
2.12 Za uresničitev tega potenciala je treba povečati dostop subjektov socialnega gospodarstva do naložbenega kapitala, zlasti za to, da bi se čim bolj razvile naložbe v socialno infrastrukturo (cenovno ugodna stanovanja, zdravstvo in dolgotrajna oskrba, izobraževanje in vseživljenjsko učenje, zmanjševanje revščine, izboljšanje dostopnosti).
To infrastrukturo je treba okrepiti, da bi se zmanjšale neenakosti in socialna izključenost, ki so se v Evropi zaradi pandemije povečale.
2.13 Akcijski načrt je priložnost za razvoj socialnega gospodarstva z izboljšanjem industrijske politike in s priznavanjem vloge, ki jo imajo predvsem zadruge v evropskih storitvah in industriji, kjer med drugim ustvarjajo pomembne proizvodne grozde in visoko inovacijsko zmogljivost.
2.14 EESO meni, da je pomembno, da se je Komisija zavezala izvedbi študij in raziskav socialnega gospodarstva, da bi Evropski svet leta 2023 pripravil priporočilo, in je zadovoljen, da bo leta 2025 pripravljena ocena izvajanja akcijskega načrta.
Da bi bile študije in ocene učinkovite, pa bi bilo treba v akcijskem načrtu za socialno gospodarstvo bolje pojasniti pričakovane srednje- in dolgoročne cilje, ki bi pomagali pri opredelitvi pričakovanih socialnih učinkov, tudi v zvezi z evropsko strategijo do leta 2030.
2.15 EESO pozdravlja in podpira cilje Komisije glede spodbujanja čezmejnih odnosov in internacionalizacije socialnega gospodarstva s podpiranjem in spodbujanjem udeležbe podjetij socialnega gospodarstva v evropskih partnerskih platformah ter vzpostavitvijo enotne vstopne točke za socialno gospodarstvo.
2.16 V okviru pobud za spodbujanje podjetniške kulture in zlasti za večjo sodelovanje mladih pri ustanavljanju novih podjetij je nujno izboljšati upoštevanje potenciala socialnega gospodarstva v učnih načrtih visokih šol in univerz.
Zato podpiramo predlog za ustanovitev nove akademije za podjetništvo mladih, ki bi zajela tudi socialno gospodarstvo.
3.
Posebne ugotovitve 3.1 Odnosi med javnimi upravami in subjekti socialnega gospodarstva 3.1.1 Akcijski načrt za socialno gospodarstvo ob priznavanju potenciala socialnega gospodarstva za prihodnost socialnih in industrijskih politik potrjuje pomen nalog splošnega pomena, h katerim prispeva socialno gospodarstvo.
Zato je pomembno določiti cilje za izboljšanje sodelovanja med javno upravo, subjekti socialnega gospodarstva in akterji socialnega dialoga.
3.1.2 EESO v zvezi s tem meni, da si je treba bolj prizadevati za krepitev uprave, ki je skupna javnim organom in socialnim podjetjem, ki bi si morali prizadevati za skupne cilje ob upoštevanju svojih posebnih pristojnosti in neodvisnosti.
Spodbujati bi bilo torej treba oblike priprave programov in projektov v duhu vključujočega upravljanja, ki priznava vlogo subjektov socialnega gospodarstva, zlasti v lokalnih shemah sodelovanja med socialnim gospodarstvom in lokalnimi upravami.
Takšne inovativne oblike je treba nujno oblikovati v skladu z zahtevami po preglednosti, enakih konkurenčnih pogojih, stroškovni učinkovitosti in odprtosti za različne deležnike ter ob spoštovanju načela subsidiarnosti.