C 323/14
SL
Uradni list Evropske unije
26.8.2022
1.7 EU bi morala imeti ničelno toleranco do držav članic, v katerih se krči državljanski prostor.
Sistem, v katerem je glas civilne družbe utišan, zlasti tiste, ki kritično ocenjuje delo vlade, aktivno ogroža dinamiko, ko oblikovalci politike delujejo v interesu svojih državljanov.
Namesto tega se spremeni v sistem, kjer tisti na oblasti delujejo le v lastnem interesu.
Ta pristop je grožnja demokraciji v EU in ni združljiv z vrednotami Evrope, opisanimi v københavnskih merilih (1).
1.8 Skrb za to, da države članice ohranjajo svoje vrednote EU, ne pomeni le pripravljenosti za sodelovanje s civilno družbo, temveč tudi omogočanje obstoja civilne družbe, tudi če je ta kritična do njihovih politik ali jim politično nasprotuje.
Vsem organizacijam civilne družbe v EU je treba zagotoviti svobodo in neodvisnost.
Države članice, ki sprejemajo dialog le z izbranimi organizacijami in organizacijami, ki simpatizirajo z vlado, samo zato, ker to velevajo pravila, so enako odgovorne za nedemokratične prakse kot vlade, ki s civilno družbo sploh ne sodelujejo.
1.9 Oblikovalci politike bi morali zagotavljati resnično udeležbo civilne družbe, ki ni le na površini.
To pomeni, da bi morala biti civilna družba vključena v vse faze postopka odločanja in da bi se bilo treba seznaniti z njenimi stališči med postopkom snovanja nove zakonodaje, projektov in pobud ter se z njo redno posvetovati med njihovim oblikovanjem, sprejemanjem in izvajanjem.
Prepogosto civilno družbo zaprosijo za mnenje, ko so zakonodaja ali projekti že skoraj zaključeni.
Zato oblikovalci politike ne morejo upoštevati njenih predlogov, hkrati pa se ustvarja precedens, kjer se od civilne družbe zgolj pričakuje, da na slepo odobri posredovane predloge.
1.10 Oblikovalci politike na vseh ravneh bi morali zagotoviti, da je njihove postopke posvetovanja mogoče preprosto najti in do njih dostopati.
EESO pozdravlja sistem Evropske komisije za javno posvetovanje, saj je odprt za vse organizacije civilne družbe in posamezne državljane, ter dejstvo, da se vsa posvetovanja sistematično objavijo na isti spletni strani (2).
Po drugi strani so lahko posvetovanja na ravni EU včasih restriktivna glede vrste prispevka, ki ga dovoljujejo.
1.11 Civilna družba bi lahko oblikovalcem politik pomagala pri najpomembnejših nalogah, kot je spremljanje.
Toda če naj bi se njena vloga pri spremljanju izvajanja novih politik in pobud resno upoštevala, bi morale EU ter nacionalne in lokalne oblasti kriti operativne stroške teh organizacij.
To je še toliko pomembneje glede na negotovost v zvezi s financiranjem in finančnimi sredstvi za projekte zaradi pandemije COVID-19 ter glede na povečanje operativnih stroškov.
Da bi prejeli najkakovostnejšo in najbolj konstruktivno podporo civilne družbe, se z zagotavljanjem finančnih sredstev za delovanje in krepitev zmogljivosti ne sme ogroziti neodvisnosti njenih organizacij.
1.12 EU bi si lahko prispevek civilne družbe zagotovila s številnimi ukrepi.
Prvi korak bi bil lahko opredelitev sodelovalnega statusa.
Dogovorila bi se lahko tudi o smernicah in skupnih standardih glede pravice do združevanja in državljanskega dialoga, ki bi se izvajali v vseh ustreznih postopkih, ter sprejela medinstitucionalni sporazum o državljanskem dialogu.
Za izboljšanje partnerstva med oblikovalci politik in civilno družbo na ravni EU bi bilo zelo koristno priznati in spodbujati vlogo združenj in nevladnih organizacij v okviru Evropske unije.
1.13 Tudi organizacije civilne družbe imajo svojo odgovornost pri dobrem oblikovanju civilne družbe.
Predvsem bi morale biti stalno dojemljive za stvarnost ljudi, ki jih zastopajo, in zagotavljati, da pri zagovorništvu upoštevajo njihove potrebe.
Zlasti pomembno je spodbujati vključevanje mladih v civilno družbo in zagotoviti prihodnost za to gibanje.
Poleg tega morajo biti prispevki civilne družbe nujno konstruktivni, njena priporočila pa jasna, da bi pomagala oblikovati nove politike na način, ki je po njenem mnenju najboljši za njene člane.
Prispevki se ne bi smeli osredotočati zgolj na to, kaj se dela slabo, temveč bi morali vsebovati tudi konkretne predloge o možnih izboljšavah.
2.
Splošne ugotovitve 2.1 V tem dokumentu pojem „civilna družba“ označuje tudi socialne partnerje, čeprav je treba opozoriti, da socialni partnerji ščitijo pravice na edinstven in poseben način.
Organizacije civilne družbe tudi zagovarjajo interese skupin, ki ne morejo vplivati na politiko z udeležbo na volitvah, kot so otroci, invalidi, ki jim je onemogočeno uresničevanje volilne pravice, migranti in begunci, ter spodbujajo njihovo udejstvovanje v demokraciji.
Zato je dialog med civilno družbo in oblikovalci politik bistven za razumevanje potreb družbe in oblikovanje učinkovitih političnih odzivov.
(1) (2)
Merila za pristop, https://ec.europa.eu/neighbourhood-enlargement/enlargement-policy/glossary/accession-criteria_en.
https://ec.europa.eu/info/consultations_en