C 323/98
RO
Jurnalul Oficial al Uniunii Europene
26.8.2022
3.8.
Prin urmare, CESE consideră că propunerea de modificare a Regulamentului LULUCF va fi esențială pentru echilibrul climatic pe termen lung și că rolul sechestrării carbonului în soluri agricole ar trebui privit nu numai ca o oportunitate comercială, ci și ca un element fundamental al viitorului agriculturii europene. 3.9.
În paralel cu menținerea securității alimentare la nivel mondial, recuperarea emisiilor de dioxid de carbon are trei obiective diferite: — sechestrarea carbonului atmosferic în soluri; — atenuarea emisiilor de gaze cu efect de seră; — adaptarea sectorului agricol la schimbările climatice.
3.10.
Mai multe practici de gestionare a terenurilor permit îmbunătățirea sechestrării carbonului, printre care:
— împădurirea și reîmpădurirea; — agrosilvicultura și alte forme de policultură care să asocieze vegetația lemnoasă și sistemele de producție vegetală sau animală; — utilizarea culturilor de captare, a culturilor de acoperire, a culturilor de conservare; — conversia terenurilor cultivate în pârloage sau pajiști permanente; — restaurarea turbăriilor și a zonelor umede. 3.11.
Potențialul este semnificativ:, de exemplu, în urma inițiativei 4/1 000 a Institutului național de cercetare în agricultură, alimentație și mediu (INRAE) din Franța, potențialul maximal al stocului agricol adițional în Franța este de 8,43 milioane de tone de carbon pe an în primii 30 de centimetri din sol. 3.12.
În ceea ce privește obiectivul de zero ocupări nete de teren până în 2050 (stabilit în Strategia UE pentru protecția solului) (8) și pentru a asigura această funcție de absorbant de carbon și de producție de biomasă, CESE recomandă o gestionare și o protecție adecvate a terenurilor arabile și constată cu satisfacție că unele state membre depun eforturi în acest sens (de exemplu, în Estonia, este în curs de elaborare legislația funciară). 3.13.
Comunicarea identifică o serie de provocări pe care le întâmpină proiectele certificate de sechestrare a carbonului, dar nu oferă un răspuns cu privire la modul în care se pot soluționa următoarele: — nepermanența: carbonul sechestrat și stocat în soluri și biomasă poate fi eliberat în atmosferă, anulând beneficiile atenuării schimbărilor climatice; — monitorizarea, raportarea și verificarea carbonului captat rămâne o provocare: trebuie realizată o cuantificare precisă a costurilor suplimentare reale; — luarea în considerare a costurilor practicilor de sechestrare a carbonului și a reducerii emisiilor de gaze cu efect de seră din agricultură. 3.14.
În fine, nu trebuie omisă reducerea emisiilor din sectorul agricol prin practici adaptate sau noi tehnologii, cumpătarea și diminuarea emisiilor de gaze cu efect de seră din sectorul agricol fiind prioritare.
Soluții bazate pe captarea, utilizarea și stocarea industrială a dioxidului de carbon 3.15.
Comunicarea propune ca obiective ca, până în 2028, orice tonă de CO2 captată, transportată, utilizată și stocată de industrii să trebuiască să fie declarată și contabilizată în funcție de originea sa fosilă, biogenică sau atmosferică; ca cel puțin 20 % din carbonul utilizat în produsele chimice și plastice să trebuiască să provină din surse nefosile durabile până în 2030 și ca 5 milioane de tone de CO2 să trebuiască să fie retrase în fiecare an din atmosferă și stocate în mod permanent în cadrul proiectelor-pilot până în 2030. 3.16.
Carbonul fosil va trebui să fie înlocuit prin fluxuri mai durabile de carbon reciclat provenit din deșeuri, dintr-o biomasă durabilă sau direct din atmosferă.
(8)
Avizul CESE pe tema „Noua strategie a UE pentru protecția solului” (JO C 290, 29.7.2022, p. 131).