C 323/86
LV
Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis
26.8.2022.
3.5.
EESK uzskata, ka ir lietderīgi naida runu un naida noziegumus uzskatīt par tādu noziegumu jomu, kurai ir kopēja “būtība”, kuras pamatā ir aizspriedumu izraisīts naidu pret personām vai grupām.
Tas liek skatīt naida runu un naida noziegumus holistiski un nepieļaut izolētu pieeju dažādiem naida veidiem vai mērķiem, jo īpaši attiecībā uz atšķirībām starp dalībvalstīm.
EESK arī aicina skatīt naida runu un naida noziegumus saistībā ar ES vērtībām un pamattiesībām kopumā.
Turklāt tā aicina konstatēt naida runas un naida noziegumu saiknes ar pašreizējiem ES noziegumiem.
Šajā saistībā būtu jāpastiprina informācijas apmaiņa starp tiesībaizsardzības iestādēm un valdībām..
3.6.
EESK sagaida, ka nākamais solis būs naida runas un naida nozieguma definīcijas noteikšana, un vēlas sniegt ieguldījumu konsultācijās starp iestādēm.
Šāda definīcija ir būtiska ne tikai juridiskās noteiktības, bet arī pamattiesību aizsardzības un stabilas vispārējās komunikācijas nodrošināšanā.
Padomes Pamatlēmums par krimināltiesību izmantošanu cīņā pret noteiktiem rasisma un ksenofobijas veidiem un izpausmēm ir piemērots sākumpunkts, lai noteiktu definīciju, ko varētu piemērot šādā plašākā kontekstā, vienlaikus arī izmantojot Eiropas Padomes lietotās definīcijas.
3.7.
Naida runas un naida noziegumu definīcijām būtu jāaptver visas attiecīgās aizsargātās iezīmes, kas balstītas ES pamattiesībās, tostarp dzimums/dzimte, rases vai etniskā izcelsme, reliģija vai pārliecība, invaliditāte, vecums un seksuālā orientācija, kā arī ar ideoloģiju un pārliecību saistīti uzskati.
Lai gan aizsargātās iezīmes savā starpā atšķiras, definīcijai būtu jāattiecas uz dažādām iezīmēm saskaņā ar vieniem un tiem pašiem principiem.
Jāizvairās arī no sadrumstalotas pieejas attiecībā uz dažādām minoritātēm un grupām un tā vietā jāizmanto vispārīgi apzīmējumi, kas piemērojami visā attiecīgās aizsargātās iezīmes spektrā.
Turklāt definīcijai jābūt pietiekami iekļaujošai, lai reaģētu uz jauna veida parādībām, kas sabiedrībā rodas laika gaitā.
3.8.
Definīcijām būtu jāattiecas uz jebkādu darbības un izteiksmes veidu, mutisku vai rakstisku, neatkarīgi no tā, kur tiek pausts izteikums vai notiek darbība, t. i., vai tas ir darba, publisku manifestāciju vai piekļuves privātiem vai publiskiem pakalpojumiem kontekstā u. tml.
Definīcijām būtu jāattiecas arī uz izteikumiem gan tiešsaistē, gan bezsaistē.
3.9.
Lai gan definīcijām vajadzētu būt visaptverošām, tās nevar būt viennozīmīgi nevainojamas, un tās vienmēr būtu jāvērtē, pamatojoties uz faktiem attiecīgajā īstenošanas kontekstā.
Kopēji norādījumi par faktoriem, kas šajā ziņā jāņem vērā, būtu viens no veidiem, kā veicināt definīciju un noteikumu vienotu īstenošanu.
3.10.
Ir arī svarīgi nodrošināt, ka definīcijas un noteikumi nedarbojas pretēji to mērķim.
Piemēram, nevajadzētu stigmatizēt vārdus, kas tradicionāli ir lietoti neitrāli.
Tas ir saistīts arī ar mērķi izstrādāt kopējus noteikumus jebkādu grupu aizsardzībai, nevis īpaši norādīt uz konkrētām grupām.
3.11.
Definējot naida runu un noziegumus, kā arī attiecīgās sankcijas, ir svarīgi precizēt to saistību ar pamattiesībām kopumā.
Tas ir īpaši svarīgi attiecībā uz vārda un informācijas brīvību, tostarp nosacījumiem, kas pamato indivīdu un mediju vārda brīvības ierobežošanu.
Attiecīgi varētu būt nepieciešams precizējums arī attiecībā uz citām pamattiesībām.
3.12.
Lai gan naida runu un naida noziegumus var uzskatīt par atsevišķu noziegumu jomu, tie zināmā mērā pārklājas ar esošajām ES noziegumu jomām.
Tomēr esošās ES noziegumu jomas neaptver visus naida runas un noziegumu veidus, ņemot vērā šīs noziegumu jomas dažādos veidus un daudzveidīgo saturu.
To labi raksturo tā dēvētā “naida piramīda”, kas sākas ar aizspriedumos balstītu runu un darbībām, pārejot pie diskriminācijas un pēc tam arī pie fiziskas vardarbības un pat terorisma.
3.13.
Kā minēts paziņojumā, naida runas un naida noziegumu novēršana ir ne tikai jautājums pēc būtības, bet arī procedūras jautājums.
Tādēļ pienācīga uzmanība jāpievērš jautājumiem, kas saistīti ar piekļuvi informācijai, tiesiskumu un tiesiskās aizsardzības līdzekļiem.
Lai gan naida noziegumi un naida runa tiek atzīta un regulēta valsts līmenī, ir daudz nepilnību īstenošanā/ziņošanā/izmeklēšanā.
Ja par šādiem noziegumiem netiek ziņots un tie netiek pienācīgi izmeklēti kā uz aizspriedumiem balstīti noziegumi, dati par to izplatību dalībvalstīs ES līmenī nav ticami.
3.14.
Naida noziegumu un naida runas iekļaušana ES noziegumu jomu sarakstā ir būtiski svarīga cietušo tiesību aizsardzībai.
Ja netiek atzīti naida incidentu iemesli, piemēram, invaliditāte, tad ne vienmēr ir piemērojami ES direktīvas par cietušo tiesībām noteikumi (attiecībā uz noziegumos cietušajiem).
Saskaroties ar arvien biežākiem incidentiem, lielāka uzmanība būtu jāpievērš cietušo aizsardzībai.
Tāpēc būtu pienācīgi jāgarantē cietušo piekļuve informācijai un īpašajiem aizsardzības pasākumiem, kas saskaņā ar direktīvu par cietušo tiesībām ir noteikti visneaizsargātākajiem noziegumos cietušajiem.