C 323/86
HU
Az Európai Unió Hivatalos Lapja
2022.8.26.
3.5.
Az EGSZB fontosnak tartja, hogy a gyűlöletbeszédet és a gyűlölet-bűncselekményeket olyan bűncselekményi területnek tekintsék, amelynek személyekre vagy csoportokra irányuló, előítéletek által vezérelt gyűlölet adja a közös tartalmi alapját.
Ez ahhoz a követelményhez vezet, hogy a gyűlöletbeszédet és a gyűlölet-bűncselekményeket holisztikusan kell szemlélni, és el kell kerülni a gyűlöletkeltés különböző formáival vagy célpontjaival kapcsolatos silómegközelítést, különösen a tagállamok közötti különbségek tekintetében.
Azt is kéri, hogy a gyűlöletbeszédet és a gyűlölet-bűncselekmé­ nyeket az uniós értékek és az alapvető jogok egésze tekintetében vegyék figyelembe.
Ezen túlmenően a gyűlöletbeszéd és a gyűlölet-bűncselekmények és a meglévő uniós bűncselekmények közötti kapcsolatok azonosítását szorgalmazza.
Ebben az összefüggésben fokozni kell a bűnüldöző hatóságok és a kormányok közötti információcserét. 3.6.
Az EGSZB következő lépéseként várakozással tekint a gyűlöletbeszéd és a gyűlölet-bűncselekmény meg­ határozásának megalkotása elé, és kész elősegíteni az intézményközi konzultációt.
Ez a meghatározás alapvető fontosságú a jogbiztonság érdekében, valamint az alapvető jogok védelme és a szilárd általános kommunikáció biztosítása szempontjából is.
A rasszizmus és idegengyűlölet elleni, büntetőjogi eszközökkel történő küzdelemről szóló tanácsi kerethatározat megfelelő kiindulási alapot biztosít egy olyan meghatározás kidolgozásához, amely ebben a tágabb ösz­ szefüggésben is alkalmazható, ugyanakkor felhasználja az Európa Tanács által használt meghatározásokat is. 3.7.
A gyűlöletbeszéd és a gyűlölet-bűncselekmények fogalommeghatározásának ki kell terjednie az uniós alapvető jogokon alapuló összes releváns védett jellemzőre, ideértve a biológiai/társadalmi nemet, faji vagy etnikai származást, vallást vagy meggyőződést, fogyatékosságot, életkort és szexuális irányultságot, valamint az ideológiai és lelkiismereti meggyőződést is.
Míg a védett jellemzők eltérőek lehetnek, a meghatározásnak azonos elvek szerint kell foglalkoznia a különböző jellemzőkkel.
Kerülni kell továbbá a különböző kisebbségek és csoportok széttöredezett megközelítését, helyette a szóban forgó védett jellemző teljes spektrumára vonatkozó általános kifejezéseket kell alkalmazni.
Ezenkívül a meghatározásnak elég átfogónak kell lennie, hogy reagáljon az idők folyamán megjelenő új társadalmi jelenségekre. 3.8.
A fogalommeghatározásoknak ki kell terjedniük valamennyi – szóbeli vagy írásbeli – cselekvési és kifejezési formára, függetlenül attól, hogy ezekre hol – munkavégzés, nyilvános esemény, illetve magán- vagy közszolgáltatások igénybevétele alkalmával – kerül sor.
Továbbá ki kell terjednie az online és offline megnyilvánulásokra is. 3.9.
Jóllehet a meghatározásoknak átfogónak kell lenniük, nem lehetnek minden tekintetben tökéletesek, és a végrehajtás során a megfelelő kontextusba helyezett bizonyítékok alapján mindig értelmezésre szorulnak.
Az itt figyelembe veendő tényezőkre vonatkozó közös iránymutatás az egyik eszköz lenne a fogalommeghatározások és szabályok egységes végrehajtásának elősegítése terén. 3.10.
Ugyancsak fontos biztosítani, hogy a meghatározások és a szabályok ne ütközzenek a céljukkal.
Például nem szabad megbélyegezni a hagyományosan semleges módon használt szavakat.
Ez összefügg azzal a céllal is, hogy közös szabályokat dolgozzanak ki valamennyi csoport védelmére, ahelyett, hogy bizonyos csoportokra ujjal mutogatnának. 3.11.
A gyűlöletbeszéd és gyűlölet-bűncselekmények, valamint a hozzájuk kapcsolódó szankciók meghatározásakor fontos tisztázni ezek viszonyát az alapjogok egészéhez.
Ez különösen fontos a véleménynyilvánítás és a tájékozódás szabadsága tekintetében, beleértve az egyének és a média véleménynyilvánítási szabadságának korlátozását igazoló feltételeket is.
Ennek megfelelően további alapjogok tekintetében is szükség lehet a pontosításra. 3.12.
Noha a gyűlöletbeszéd és a gyűlölet-bűncselekmények önmagukban is bűncselekményi területnek tekinthetők, bizonyos átfedéseket is hordoznak a meglévő uniós bűncselekményekkel.
A létező uniós bűncselekmények azonban nem terjednek ki minden gyűlöletbeszédre és gyűlölet-bűncselekményre, a bűncselekmények e területének számos formája és változatos tartalma miatt.
Ezt jól szemlélteti a „gyűlöletkeltés piramisa”, amely az előítéletek által vezérelt beszédtől a hátrányos megkülönböztetésen át egészen a fizikai erőszakig, sőt a terrorizmusig terjed. 3.13.
Amint a közleményben szerepel, a gyűlöletbeszéd és a gyűlölet-bűncselekmények kezelése nemcsak tartalmi, hanem eljárási kérdés is.
Ezért kellő figyelmet kell fordítani az információhoz, az igazságszolgáltatáshoz és a jogorvoslatokhoz való hozzáféréssel kapcsolatos kérdésekre.
Annak ellenére, hogy a gyűlölet-bűncselekményeket és a gyűlöletbeszédet nemzeti szinten felismerik és szabályozzák, a végrehajtás/jelentéstétel/vizsgálat terén sok hiányosság tapasztalható.
Ha nem kerül sor a bűncselekmény bejelentésre és megfelelő kivizsgálására előítéleten alapuló bűncselekményként, akkor az ilyen bűncselekmények tagállami szintű elterjedtségére vonatkozó adatok nem megbízhatóak. 3.14.
Az áldozatok jogainak védelme szempontjából elengedhetetlen, hogy a gyűlölet-bűncselekmények és gyűlöletbe­ széd szerepeljenek az uniós bűnügyi listán.
Ha nem ismerik fel a gyűlölet-cselekmények indítékait, például a fogyatékosságot, akkor az áldozatok jogairól szóló (a bűncselekmények áldozataira is kiterjedő) uniós irányelv nem feltétlenül érvényes.
Az incidensek növekvő számának fényében több figyelmet kell fordítani az áldozatok védelmére.
Ezért megfelelően biztosítani kell az áldozatok információkhoz való hozzáférését, valamint az áldozatok jogairól szóló irányelv értelmében a bűncselekmények legkiszolgáltatottabb áldozatai számára biztosított különleges védelmi intézkedések igénybevételét.