C 323/98
FI
Euroopan unionin virallinen lehti
26.8.2022
3.8 ETSK katsookin, että LULUCF-asetuksen muuttamista koskeva ehdotus on erittäin tärkeä pitkän aikavälin ilmastotasapainon kannalta ja että hiiliviljelyä ei pitäisi nähdä vain kaupallisena mahdollisuutena vaan myös Euroopan maatalouden tulevaisuuden perustekijänä.
3.9 Hiilen hyödyntämiseen liittyy kolme haastetta, kun tavoitteena on samalla varmistaa maailmanlaajuinen elintarviketurva: — ilmakehän hiilen sitominen maaperään — kasvihuonekaasupäästöjen vähentäminen — maatalouden sopeutuminen ilmastonmuutokseen.
3.10
Hiilen sitomista voidaan parantaa useilla maankäyttötavoilla, joihin kuuluvat
— metsittäminen ja uudelleenmetsittäminen — peltometsäviljely ja muut sekamaatalousmuodot, joissa yhdistetään puuvartinen kasvillisuus viljely- ja/tai eläin­ tuotantojärjestelmiin — kerääjäkasvien, peitekasvien ja säilyttävän maanmuokkauksen käyttö — viljelymaan muuntaminen kesannoksi tai pysyväksi nurmeksi — turvemaiden ja kosteikkojen ennallistaminen.
3.11 Potentiaali on merkittävä, sillä esimerkiksi Ranskan kansallisen maatalous-, elintarvike- ja ympäristötutkimus­ laitoksen (INRAE) hankkeen 4/1000 mukaan maatalouden potentiaalinen lisäkapasiteetti Ranskassa hiilen varastoimiseen maaperään 30 senttimetrin syvyydeltä on jopa 8,43 miljoonaa tonnia hiiltä vuodessa.
3.12 Kun otetaan huomioon EU:n maaperästrategiassa asetettu tavoite, jonka mukaan uutta maata ei enää oteta infrastruktuurin käyttöön vuoteen 2050 mennessä (8), ja jotta voidaan varmistaa maaperän rooli hiilinieluna ja biomassan tuottajana, ETSK kehottaa huolehtimaan peltomaan asianmukaisesta hoidosta ja suojelusta ja toteaa tyytyväisenä, että osa jäsenvaltioista on ryhtynyt toimiin tämän asian suhteen (esimerkiksi Virossa ollaan laatimassa maankäyttölainsäädäntöä).
3.13 Komission tiedonannossa yksilöidään eräitä sertifioitujen hiilen sitomishankkeiden haasteita, mutta siinä ei anneta vastauksia seuraaviin seikkoihin: — pysymättömyys: maaperään ja biomassaan sidottu hiili voi vapautua takaisin ilmakehään, jolloin ilmastonmuutoksen hillitsemiseen liittyvät hyödyt kumoutuvat — sidotun hiilen seuranta, raportointi ja todentaminen, mikä on haasteellista: on pystyttävä määrittämään tarkasti todelliset lisäkustannukset — hiiltä sitovien ja kasvihuonekaasupäästöjä vähentävien maatalouskäytäntöjen kustannusten huomioon ottaminen.
3.14 Ei myöskään pidä unohtaa mahdollisuutta vähentää maatalouden päästöjä mukauttamalla käytäntöjä tai turvautumalla uuteen teknologiaan.
Etusijalla on oltava energian säästäminen ja kasvihuonekaasupäästöjen vähentäminen.
Hiilen teolliseen talteenottoon, käyttöön ja varastointiin perustuvat ratkaisut 3.15 Komission tiedonannossa ehdotetaan tavoitteiksi, että vuoteen 2028 mennessä jokainen teollisuuden talteen ottama, kuljettama, käyttämä ja varastoima hiilidioksiditonni olisi ilmoitettava ja kirjattava sen mukaan, onko se fossiilista vai biogeenistä alkuperää vai peräisin ilmakehästä, että kemiallisissa ja muovituotteissa käytettävästä hiilestä vähintään 20 prosentin olisi vuoteen 2030 mennessä oltava peräisin kestävistä, ei-fossiilisista lähteistä ja että vuoteen 2030 mennessä ilmakehästä olisi vuosittain poistettava 5 miljoonaa tonnia hiilidioksidia, joka olisi varastoitava pysyvästi edelläkävijä­ hankkeissa.
3.16 Fossiilinen hiili on korvattava kestävämmillä kierrätyshiilivirroilla, joissa hiili on peräisin jätteistä, kestävästä biomassasta tai suoraan ilmakehästä.
(8)
ETSK:n lausunto aiheesta ”EU:n uusi maaperästrategia” (EUVL C 290, 29.7.2022, s. 131).